MEGSZÓLALOK
M.M.M. MŰVÉSZETI MAGAZIN
2017. 10. hó – hetedik
évfolyam, tizedik szám
Kulturális
és szórakoztató folyóirat
Független,
és ingyenes heti lap
Alapítva
: 2011 - ben , elvi síkon
Szerkesztő:
Nagy Vendel magánzó, laptulajdonos
1.Évfolyam:
2011. Alkalmi megjelenések
2.Évfolyam: 2012. (1-tól
a 6. számig)
3.Évfolyam:
2013. (1-től a 17. számig)
4.Évfolyam:
2014. (1-től a 24. számig)
5.Évfolyam:
2015. (1-től a 12. számig)
6.Évfolyam:
2016. (1-től a 12. számig)
7.Évfolyam:
2017. október
MOTTÓ: TÖREDÉKEKBŐL
ÁLL ÖSSZE AZ ÉLET EGÉSZE
***********************
1. LECTORI SALUTEM! ÜDVÖZLET
AZ OLVASÓNAK!
Tulajdon képen velem könnyű
dolga van a világnak, én minden évszakot szeretek, hiszen valamennyi
évszak fontos a körforgásban, a természet
egyensúlyában.
A téli pihenés erőt ad a tavaszi kikeletnek, és a dinnyeérlelő nyárnak, de mégiscsak számomra legfontosabb az ősz. Nem a közelgő elmúlást sugallja, hanem a szorgos munka által megteremtett bőség eljövetelét hirdeti mindenkinek. A bőség eljövetelét mondja némely dalunk is, pl. a "Szüret után lesz az esküvőnk", meg hasonlók…
Mi volna ez, ha nem a boldog előre tekintés diadala.
Élvezzük hát a szüreteket, a bálokat, a lakodalmakat, a disznóvágásokat, majd pedig várjuk az Advent csendes eljövetelét, a megváltás boldog időszakát.
Bár ezt minden évszakunkra , hónapunkra elmondhatnánk, az október is számos eseményt tartogat számunkra, és van mire emlékeznünk is. Sajnos már egyre kevesebbekben, de még vagyunk akikben előtör az aradi vértanúk gyászos emléke, a forradalom megtorlásának soha el nem múló érzete, bár mint általában minden, az idők homályába vész a közvetlen élmény hiányában. Azóta már újabb forradalom rázta meg országunkat, az ötvenhatos ellenforradalomnak titulált, mára már szabadság harccá előlépett népfelkelés.
Még ma is nehéz meghatározni pontosan a titulust. Az indulatok a mai napig nem csitultak, és már a nyugat imádatában nevelkedett ifjúságunk nem is tudja miről van szó.
Globális világunk kitörli a nemzettudatot.
Azért azt fogadjuk el, hogy a gumilövedék is lövedék,megtudhat ölni valakit.
Itt jöhet elő a tanmese, a lusta tücsök, és a szorgos hangya meséjében mindkettő megfagyott a télen. Majd ha valaki alkalom adtán a párizsi temetőben jár, tapossa meg helyettem is a meseíró sírját.
Bogyiszlón már voltam, Párizsban nem is leszek.
Azért mégsem kell csüggedni, köszöntsük a régen, és mostan születőket, és a névnaposokat, a béke jelével, és egy pohárka kadarkával.
CSAK EGY LITER KADARKA KELL, HOGY AZ EMBER NE TÖRŐDJÖN SEMMIVEL….
Éljen az ősz... egyebet nem mondhatok.
A téli pihenés erőt ad a tavaszi kikeletnek, és a dinnyeérlelő nyárnak, de mégiscsak számomra legfontosabb az ősz. Nem a közelgő elmúlást sugallja, hanem a szorgos munka által megteremtett bőség eljövetelét hirdeti mindenkinek. A bőség eljövetelét mondja némely dalunk is, pl. a "Szüret után lesz az esküvőnk", meg hasonlók…
Mi volna ez, ha nem a boldog előre tekintés diadala.
![]() |
Nagy Vendel |
Élvezzük hát a szüreteket, a bálokat, a lakodalmakat, a disznóvágásokat, majd pedig várjuk az Advent csendes eljövetelét, a megváltás boldog időszakát.
Bár ezt minden évszakunkra , hónapunkra elmondhatnánk, az október is számos eseményt tartogat számunkra, és van mire emlékeznünk is. Sajnos már egyre kevesebbekben, de még vagyunk akikben előtör az aradi vértanúk gyászos emléke, a forradalom megtorlásának soha el nem múló érzete, bár mint általában minden, az idők homályába vész a közvetlen élmény hiányában. Azóta már újabb forradalom rázta meg országunkat, az ötvenhatos ellenforradalomnak titulált, mára már szabadság harccá előlépett népfelkelés.
Még ma is nehéz meghatározni pontosan a titulust. Az indulatok a mai napig nem csitultak, és már a nyugat imádatában nevelkedett ifjúságunk nem is tudja miről van szó.
Globális világunk kitörli a nemzettudatot.
Azért azt fogadjuk el, hogy a gumilövedék is lövedék,megtudhat ölni valakit.
Itt jöhet elő a tanmese, a lusta tücsök, és a szorgos hangya meséjében mindkettő megfagyott a télen. Majd ha valaki alkalom adtán a párizsi temetőben jár, tapossa meg helyettem is a meseíró sírját.
Bogyiszlón már voltam, Párizsban nem is leszek.
Azért mégsem kell csüggedni, köszöntsük a régen, és mostan születőket, és a névnaposokat, a béke jelével, és egy pohárka kadarkával.
CSAK EGY LITER KADARKA KELL, HOGY AZ EMBER NE TÖRŐDJÖN SEMMIVEL….
Éljen az ősz... egyebet nem mondhatok.
A szerkesztő.
………….............................……..
TÓTH ENIKŐ: Ősz
![](https://1.bp.blogspot.com/-doqMkPyj-Jg/Wd91PTBOqdI/AAAAAAAAnzw/Lnc76wZpnOkCzFjAYcutbP0DGVZipho8wCLcBGAs/s320/T%25C3%25B3th%2BEnik%25C5%2591.jpg)
Távoli fények,
hajnali képek,
hűvös a reggel, múlik a nyár
Érik a szőlő,
szép szeme fénylő,
barnul a hegyhát, hív a határ!
Hol van az álmod,
régi barátod?
Néha megérint a Nap sugara
Őszi világból,
tétova távol,
átcsap az életed régi nyara!
Újra feléled,
követve téged,
nyári varázslat, boldog idő
Így visz az élet,
őszi enyészet,
lelkeden nem lesz fellelhető...
...................................................
NOS, AKKOR SZÜRET...
![](https://1.bp.blogspot.com/-UmXTBr-CNog/Wd91mR560AI/AAAAAAAAnz4/xzwi-YX5GWkQc22ABxzpBX0QZNorglCHwCLcBGAs/s320/Nagy%2BVendi%2Bb%25C3%25A9lyegk%25C3%25A9pe.jpg)
Visszhangozza a Kisbödő,
Gyermekzsivajtól lármás a dombtető.
Tarkálló szőlőn
Piroslik a levél,
Létől duzzadt fürtből
Lomhán csurog a vér.
Ujjával, mint üstdobos,
Bádogon dobol a puttonyos.
Tompán morog a daráló,
Musttal locsolják tengelyét
Vidámabban lendül a kerék.
Friss csömögét marcangol
A henger a garaton.
Meghal a szem, de
Új élet erjed
Tüzes szekszárdi bor.
Vérszínben bugyog a kádról a must
Csillámlik benne a gyertya fénye.
Csattog a prés ütemre,
Lécei közt csordul a lé.
Telik a csobolyó szaporán,
Tőtiklőn zúdul le az új bor.
Feszül az abrincs bilincse,
Hordódongára rásimul.
Mustgáz kluttyan a kotyogón,
Magas a szám a fokolón.
Tompán koppan a lopó az akonán,
Bíborszínű az üvegpohár.
Bársonyos íztől összefut
Szánkban a nyál.
Gőzölgő pörkölt illata száll.
Foghíjas tanyasoron,
A Kadarka utcán
Cefreszagot lehel a
Gaz nőtte pinceszáj.
Régmúlt borok dicsőségéről
Álmodik a must.
A pincemélye szomjazó
Vendégre vár,
Mámoros muslincák
Bódult dala száll.
2017. októberében
..................................................
SZŐKE ZSUZSA: Merj!
Merj hazádban magyar lenni,
szent hazádért szívből tenni!
Merj szívednek óhaj lenni
s Lelked irányába menni!
szent hazádért szívből tenni!
Merj szívednek óhaj lenni
s Lelked irányába menni!
Repülj a kerecsen útján,
ne mélázz szomorú múltján!
Élj galambként szabadság-vágyban,
s ne bólogató birkanyájban...
ne mélázz szomorú múltján!
Élj galambként szabadság-vágyban,
s ne bólogató birkanyájban...
Merj hazádban magyar lenni
szent hazádért szívből tenni!
szent hazádért szívből tenni!
***********************
SZEMEZGETÉS A TARTALOMBÓL
1. LECTORI SALUTEM, ÜDVÖZLET AZ OLVASÓNAK
2. OKTÓBER, A LÁTÁS HÓNAPJA. KEREKES GÉZA VERSEIBŐL ERDŐSNÉ ONDA MARICA AJÁNLÁSÁVAL.
FEHÉR BOT NAPJÁN - ERDŐSNÉ ONDA MARICA ÍRÁSA
FEHÉR BOT NAPJÁN - ERDŐSNÉ ONDA MARICA ÍRÁSA
3. VERSEK A NAGYVILÁGBÓL - KORTÁRSAINK ÍRTÁK
SZÉLL MAGDOLNA, TÓTH ENIKÖ, MÁTYÁS RITA, CSOMOR HENRIETT, SZAUER GERTRUD,
MIKS MÁRIA, HAJDAN VALÉRIA
SZÉLL MAGDOLNA, TÓTH ENIKÖ, MÁTYÁS RITA, CSOMOR HENRIETT, SZAUER GERTRUD,
MIKS MÁRIA, HAJDAN VALÉRIA
4. NOVELLÁRÓL NOVELLÁRA... ÁRVAY MÁRIA: GYÓGYÍTANI SZAVAKKAL IS LEHET
5. VÁLTOZTASSUK MEG A SZEMLÉLETET - GERENCSÉR HAJNALKA
RIPORTSOROZATA
BESZÉLGETÉS GERENCSÉR HAJNALKÁVAL. RIPORTER: FELLNER ISTVÁN
BESZÉLGETÉS GERENCSÉR HAJNALKÁVAL. RIPORTER: FELLNER ISTVÁN
6. TEMETŐI TALÁLKOZÁS - MIKS MÁRIA
NOVELLÁJA: ÖSSZEFELEDKEZVE
7. NOVELLA FOLYTATÁSOKBAN... BURZA MÁRIA: A KÜLÖNC
VÁLOGATÁS I. P. STEVE VERSEIBŐL, VÁLOGATÁS BURZA MÁRIA VERSEIBŐL
VÁLOGATÁS I. P. STEVE VERSEIBŐL, VÁLOGATÁS BURZA MÁRIA VERSEIBŐL
8. HAZAI TÁJAKRÓL... NAGY VENDEL LEGÚJABB VERSEI
9. PÁLYÁZATI NOVELLA. : KERTÉSZ NÓRA BÚCSÚ
10. ESSZÉ. TÓTH ENIKŐ: A KÉT ÖREG
11. EGY SZÉP NOVELLA. VÖNÖCZKINÉ GMEINDL MARGIT : SZEREPCSERE
12. HALLGASSUK EGYÜTT ...DR. KOVÁTS GYULA ZENEI
ROVATA
JÁRTÓ RÓZA KÖZREMŰKÖDÉSÉVEL: HISZEK EGY ISTENBEN
JÁRTÓ RÓZA KÖZREMŰKÖDÉSÉVEL: HISZEK EGY ISTENBEN
13. MEGJELENT A MAGYAR ELEKTRONIKUS KÖNYVTÁRBAN
NAGY VENDEL KILENCEDIK VERSES KÖTETE
NEM ÍGY SÁRGA, HANEM ÍGY SÁRGA
MEGJELENT JENEI ANDRÁS LEGÚJABB KÖTETE
A FANTASI REGÉNY ELÉRHETŐSÉGE ÉS BEMUTATÁSA ...
NAGY VENDEL KILENCEDIK VERSES KÖTETE
NEM ÍGY SÁRGA, HANEM ÍGY SÁRGA
MEGJELENT JENEI ANDRÁS LEGÚJABB KÖTETE
A FANTASI REGÉNY ELÉRHETŐSÉGE ÉS BEMUTATÁSA ...
14. HUMOR MORZSÁK. NAGY VENDEL: A BOHÓCORR
15. VERSRŐL VERSRE... KORTÁRSAINK ÍRÁSAIBÓL
SZÉLL MAGDOLNA, SZAUER GERTRÚD, MIKS MÁRIA, YLEN MORISOT,
MÁTYÁS RITA, BAKSA ANCI, SZÖLLŐSINÉ CSÖTÖNYI ÁGNES
SZÉLL MAGDOLNA, SZAUER GERTRÚD, MIKS MÁRIA, YLEN MORISOT,
MÁTYÁS RITA, BAKSA ANCI, SZÖLLŐSINÉ CSÖTÖNYI ÁGNES
16. VÉLEMÉNYEM SZERINT! - OLVASÓINK ÍRTÁK
17. TERMÉSZETGYÓGYÁSZAT - SOPONYAI
MIHÁLY ROVATA : ERDEI SZEDER
CSONGRÁDI KATA PRAKTIKÁI : A HAGYMA ÉS A SZILVA A NÉPI GYÓGYÁSZATBAN
CSONGRÁDI KATA PRAKTIKÁI : A HAGYMA ÉS A SZILVA A NÉPI GYÓGYÁSZATBAN
***********************
2. OKTÓBER, A LÁTÁS HÓNAPJA
KEREKES GÉZA VERSEIBŐL - ERDŐSNÉ ONDA MARICA
AJÁNLÁSÁVAL
Szia Vendi!
Október a látás hónapja. Ez
alkalomból ajánlom a Magazin olvasóinak figyelmébe nagyapám, Kerekes Géza három
gyönyörű versét.
Kerekes Géza: Érints is engem
Érints is engem,
Mert nem elég szavad.
Fénytelen világom börtöne fél.
Érintésed nélkül
félelmem vadabb,
És társas magányra, fagyra ítél.
Érints is engem!
A szó csak körül leng
Érints, hogy érezzem szent tüzedet.
Csak így hiszem bizton,
ha baj vulkán reng.
Meg fogod óvni az életemet.
--------------------------------------------------------------
Kerekes Géza: Vakon
Szépen, értelmesen élni,
Valamit mindig remélni,
sötétben is lehet.
Csak a mosoly el ne fagyjon!
Belőle rózsa fakadjon,
a fény sírja felett.
---------------------------------------------------------------
Kerekes Géza: Bíztató
Boldogság hallgatni rigót,
zengő ünnepi harangszót,
Jó dalt kívánni az éjben,
ringva ölelésben, kéjben.
Szép lepke szárny színpor éke,
színvilág gyönyörűsége.
De jaj, ó sors! Megvakultál,
sötéten magadba hulltál.
Ne gondolj szándékos végre,
Holt vagy élő temetésre.
Csak levél tud halni szépen
Jaj nélkül az őszi szélben.
De te élsz,
A szíved dobog
Akkor is, ha sír, ha zokog,
Akkor is, ha hallod a rigót,
zengő ünnepi harangszót.
Amíg dalt kívánsz az éjben,
ringva ölelésben, kéjben,
Addig csak adj!
Szeress! Becézz!
Ne szemekbe, szívekbe nézz!
Ölelj át porszemet, eget,
esőcseppet, hófelleget,
és élni fog benned a világ
Mert a jégvirág is virág…
Köszönettel: Marica
......................................................
FEHÉRBOT NAPJÁN
ERDŐSNÉ ONDA MARICA IRÁSA
Ha hinnék a véletlenekben, akkor bizonyára úgy kezdeném a történetemet, hogy számtalan szerencsés véletlen alakította az utamat, amíg eljutottam a mai napig, amikor kimondhatom, immár 20 éves évfordulómat ünnepelhetem a munkahelyemen.
Tulajdonképpen, a végeredményt illetően semmi jelentősége annak, hogy Isteni elrendelésnek vagy szerencsés véletlennek fogom fel az eseményeket, így inkább nem is bonyolódok bele filozófiai okfejtésekbe, csak elmesélem, hogyan csöppent az ölembe két évtizede ez a lehetőség.
Amikor megszületett a kisfiam, beköttettem a vezetékes telefont, minden eshetőségre felkészülve. Akkoriban még nem volt elterjedve a mobil telefon, szerencsésnek érezhette magát, aki birtokba vehetett egy válaszfal tégla méretű készüléket, hogy ne kelljen a sarki nyilvános fülkéhez rohangálnia baj esetén. Ha az utcán, vagy utazások alkalmával nem is sokat ért a vezetékes telefon, azért adott némi biztonságérzetet, amikor otthonunkban tartózkodtunk. Az idő, még 16-os kiscipőben is gyorsan futott, Viktorkám közeledett a második születésnapjához, amikor egy októberi ködös délelőttön megszólalt az a bizonyos készülék, amit szerencsére sosem kellett éjszakai vészhelyzetekre használni. Felvettem a telefonkagylót, és bemutatkoztam. A vonal végéről udvarias, mély férfihangot hallottam. Ő is bemutatkozott, majd megkérdezte, lenne-e kedvem a helyi orvosi rendelőben dolgozni, telefonközpontosként. Első döbbenetemben egy halk perszén kívül nem sokat tudtam kinyögni. Leendő főnököm közölte, hogy akkor másnap tízre vár a rendelőben, hogy megbeszéljük a részleteket. Amikor bontottuk a vonalat, ezernyi kérdés tolult elő agyam hátsó zugaiból, amiket jó lett volna feltenni ennek az ismeretlennek.
Az első például rögtön az, hogy honnan tudta, hogy ezen a telefonszámon egy olyan embert ér el, akinek hőn áhított vágya, hogy munkát kapjon?
Mindegy, vontam meg a vállam, ha ezt az első lehetőséget ki is hagytam, holnap fényt derítek ezekre a titokzatos dolgokra.
Így is történt, másnap Daisyvel elkutyagoltunk a háziorvosi intézménybe, felkaptattunk a lépcsősoron az emeletre, és körbejártuk a folyosót. Egy készséges, fiatalos hang szólított meg, hogy segítségét felajánlja. Bemutatkoztam és tudtára adtam, hogy reményeim szerint munkatársak leszünk, ha minden összejön, mert mi bizony állásinterjúra jöttünk, és a főnököt keressük. Évi elkísért az igazgatói irodába, majd magunkra hagyott bennünket.
- Nos, gondolkodott a tegnapi
ajánlatomon? - kérdezte az empatikus férfi, miután hellyel kínált, és leültünk.
- Ha a részleteket illetően sikerül megegyeznünk, továbbra is szívesen vállalnám a munkát, de…
- Úgy gondolom, nem lehet olyan kérdés, amire ne találnánk megoldást. - szakított félbe biztató mosollyal. - Úgy látom, nagyon nyugodt kutya, bírni fogja a hat órát egy helyben?
- Igen, természetesen. - hebegtem - Ez lett volna az első kérdésem, hogy dolgozhatunk-e ketten is ebben az egy munkakörben, mert én csak vele tudok közlekedni. - magyaráztam.
- Ha nem kér külön gázsit, nincs ellene kifogásom. - Válaszolta.
Egyre inkább akartam ezt a munkát. Amilyen mázlim van, még a végén nem csak biztos állásom lesz, de még a világ legrendesebb főnökével is büszkélkedhetek. Nem tagadom, első találkozásra nagyon szimpatikus lett ez a segítőkész humoros férfi. Nálam a közmondás valahogy úgy hangzik, hogy aki a kutyámat szereti, rossz ember nem lehet…
- Nézze, én hat órában gondoltam alkalmazni, ha lehet, akkor már holnaptól, sajnos a fizetés nem alkuképes, mert szorítanak a keretek, de minden másban meg tudunk egyezni. Két nap lenne a betanulási idő, október 15-től pedig írnánk a szerződést.
Amikor kimondta az összeget, nem akartam hinni a fülemnek. Az általa ajánlott fizetés több volt, mint amit remélni mertem. Előző munkahelyemen, igaz ott csak négy órában alkalmaztak, de kevesebb, mint a felét fizették bruttóban. Mivel így már nem maradt tisztázatlan kérdés, véglegesítettem a döntésemet egy lelkes igennel.
- Akkor most lekísérem és bemutatom a közvetlen munkatársának, vele megbeszélheti a részleteket. - állt fel a főnököm.
- Lehetne még egy kérdésem? - fordultam hátra, mielőtt kiléptem volna az iroda ajtaján.
- Mondja csak…
- Hogy talált meg engem?
- Felhívtam az Önkormányzat szociális osztályát, ott adta meg a telefonszámát Vígh Julika.
Nagyot nyeltem, mert fogalmam sem volt ki ez a hölgy, és hogy neki honnan van meg a számom, de azért mosolyogva megköszöntem a tájékoztatást.
Még szerencse, hogy kettőnk közül, legalább Daisy higgadt tudott maradni, mert nekem fogalmam sincs, hogy jutottunk akkor haza, annyira a föld fölött jártam.
Egész nap röpködtem és izgatottan meséltem mindenkinek, akivel csak találkoztam, hogy milyen nagy szerencse ért. Sok ember hetekig, hónapokig keresi a megfelelő állást, nekem meg már másodszorra pottyan az ölembe a lehetőség, mint egy égi áldás.
Ahogy végiggondoltam, milyen váratlanul lettem áruházi bemondónő, eszembe is villant, hogy még mindig nem tudom, kinek is köszönhetem az új állásomat.
A férjem is meglepődött, ő sem tudta összerakni az információ töredékeket egy jól értelmezhető egésszé. Délután vásárolni mentünk, és beugrottunk a sógornőmhöz, hogy neki is elújságoljuk a jó hírt.
- Na, elvállaltad? - kérdezte mindent tudó hangon.
- Természetesen. Soha sem gondoltam volna, hogy egyszer munkám lesz ebben a városban, de te honnan tudod?
- Vígh Julikától…
- Oké, helyben vagyunk. Akkor most már én is megtudhatnám végre, hogy ki a jótevőm?
- Tulajdonképpen én- mondta a sógornőm a kávéfőző mellől.
Felhúztam a szemöldökömet magyarázatra várva.
- Amikor Brankovics László felhívta Julikát, hogy tudna-e ajánlani egy csökkent munkaképességű embert a telefonközpontba, akkor ő rám gondolt. De tudod, hogy én megőrülnék, ha napi hat órát egy székhez ragasztva kellene dolgoznom. Ez nem nekem való, ezért javasoltalak téged.
- Á, így már értem. Köszönöm szépen. Nem fogod megbánni?
- Egészen biztosan nem. De annak örülök, hogy te elvállaltad. Meglátod, jó kis, nyugis munkahelyed lesz.
Efelől szemernyi kétségem sem volt. Épp ezért nem értettem a sógornőm döntését, de nem faggattam a miértekről.
- Ha a részleteket illetően sikerül megegyeznünk, továbbra is szívesen vállalnám a munkát, de…
- Úgy gondolom, nem lehet olyan kérdés, amire ne találnánk megoldást. - szakított félbe biztató mosollyal. - Úgy látom, nagyon nyugodt kutya, bírni fogja a hat órát egy helyben?
- Igen, természetesen. - hebegtem - Ez lett volna az első kérdésem, hogy dolgozhatunk-e ketten is ebben az egy munkakörben, mert én csak vele tudok közlekedni. - magyaráztam.
- Ha nem kér külön gázsit, nincs ellene kifogásom. - Válaszolta.
Egyre inkább akartam ezt a munkát. Amilyen mázlim van, még a végén nem csak biztos állásom lesz, de még a világ legrendesebb főnökével is büszkélkedhetek. Nem tagadom, első találkozásra nagyon szimpatikus lett ez a segítőkész humoros férfi. Nálam a közmondás valahogy úgy hangzik, hogy aki a kutyámat szereti, rossz ember nem lehet…
- Nézze, én hat órában gondoltam alkalmazni, ha lehet, akkor már holnaptól, sajnos a fizetés nem alkuképes, mert szorítanak a keretek, de minden másban meg tudunk egyezni. Két nap lenne a betanulási idő, október 15-től pedig írnánk a szerződést.
Amikor kimondta az összeget, nem akartam hinni a fülemnek. Az általa ajánlott fizetés több volt, mint amit remélni mertem. Előző munkahelyemen, igaz ott csak négy órában alkalmaztak, de kevesebb, mint a felét fizették bruttóban. Mivel így már nem maradt tisztázatlan kérdés, véglegesítettem a döntésemet egy lelkes igennel.
- Akkor most lekísérem és bemutatom a közvetlen munkatársának, vele megbeszélheti a részleteket. - állt fel a főnököm.
- Lehetne még egy kérdésem? - fordultam hátra, mielőtt kiléptem volna az iroda ajtaján.
- Mondja csak…
- Hogy talált meg engem?
- Felhívtam az Önkormányzat szociális osztályát, ott adta meg a telefonszámát Vígh Julika.
Nagyot nyeltem, mert fogalmam sem volt ki ez a hölgy, és hogy neki honnan van meg a számom, de azért mosolyogva megköszöntem a tájékoztatást.
Még szerencse, hogy kettőnk közül, legalább Daisy higgadt tudott maradni, mert nekem fogalmam sincs, hogy jutottunk akkor haza, annyira a föld fölött jártam.
Egész nap röpködtem és izgatottan meséltem mindenkinek, akivel csak találkoztam, hogy milyen nagy szerencse ért. Sok ember hetekig, hónapokig keresi a megfelelő állást, nekem meg már másodszorra pottyan az ölembe a lehetőség, mint egy égi áldás.
Ahogy végiggondoltam, milyen váratlanul lettem áruházi bemondónő, eszembe is villant, hogy még mindig nem tudom, kinek is köszönhetem az új állásomat.
A férjem is meglepődött, ő sem tudta összerakni az információ töredékeket egy jól értelmezhető egésszé. Délután vásárolni mentünk, és beugrottunk a sógornőmhöz, hogy neki is elújságoljuk a jó hírt.
- Na, elvállaltad? - kérdezte mindent tudó hangon.
- Természetesen. Soha sem gondoltam volna, hogy egyszer munkám lesz ebben a városban, de te honnan tudod?
- Vígh Julikától…
- Oké, helyben vagyunk. Akkor most már én is megtudhatnám végre, hogy ki a jótevőm?
- Tulajdonképpen én- mondta a sógornőm a kávéfőző mellől.
Felhúztam a szemöldökömet magyarázatra várva.
- Amikor Brankovics László felhívta Julikát, hogy tudna-e ajánlani egy csökkent munkaképességű embert a telefonközpontba, akkor ő rám gondolt. De tudod, hogy én megőrülnék, ha napi hat órát egy székhez ragasztva kellene dolgoznom. Ez nem nekem való, ezért javasoltalak téged.
- Á, így már értem. Köszönöm szépen. Nem fogod megbánni?
- Egészen biztosan nem. De annak örülök, hogy te elvállaltad. Meglátod, jó kis, nyugis munkahelyed lesz.
Efelől szemernyi kétségem sem volt. Épp ezért nem értettem a sógornőm döntését, de nem faggattam a miértekről.
Peregtek az évek, a 16-os
cipőcskéből 41-es lett. Néha úgy tűnik, mintha az idő is nagyobbakat lépne. Az
elmúlt évtizedekben úgy volt legalább négy-öt munkahelyem, hogy ugyanabban az
épületben, ugyanazon helyiségben maradtam. Az intézmény neve és a főnökség
változott, munkatársak jöttek, mentek, és talán csak az maradt a megszokott,
ahogy felveszem a telefont és azt mondom:
- Rendelőintézet. Jó napot kívánok!
- Rendelőintézet. Jó napot kívánok!
Hogy mit hoz az élet, nem
tudom. Nem tudom, hogy lesz e 25-dik, vagy 30-dik évforduló.
Tulajdonképpen, eddig nem is nagyon jutott eszembe, hogy számon kellene
tartani, meg kellene ünnepelni ezt a napot. Valamiért azonban csak lehet
jelentősége annak, hogy épp a fehérbot napján ért ekkora szerencse. Talán
azért, hogy minden évben emlékeztessen rá, hogy fehérbottal a kezemben is lehet
hasznos és értékes életet élni…
***********************
3. VERSEK A NAGYVILÁGBÓL - KORTÁRSAINK ÍRTÁK
Széll Magdolna: Tücsökzene
Tiszta nyári éjjeleken,
milliárdnyi tücsök zenél,
epekedő hevülettel,
ciripel a szerelemért.
milliárdnyi tücsök zenél,
epekedő hevülettel,
ciripel a szerelemért.
Gurgulázó hangjegyeken,
vén csillagom ringatózik,
a kozmoszi sötétségben,
biztatóan rám hunyorít.
vén csillagom ringatózik,
a kozmoszi sötétségben,
biztatóan rám hunyorít.
Egyszer talán nekem is szól,
szerenád egy nyári estén,
dobozba zárt vágyaimról,
magyar nóta könnyes nyelvén.
szerenád egy nyári estén,
dobozba zárt vágyaimról,
magyar nóta könnyes nyelvén.
Ciripelés lassan lecseng,
fut az éj a hajnal elől,
csillagom még picit dereng,
búcsút int a kékség felől.
fut az éj a hajnal elől,
csillagom még picit dereng,
búcsút int a kékség felől.
2017.
Üdvözlettel: Széll Magdolna. Ha kíváncsi vagy rám:
.........................................................
TÓTH ENIKÖ: Hangok harmóniája
Leveleket lenge lelkek,
Lehelettel leejtették,
Lármás ludak lantra leltek,
Láthatáron lila lepkék
Lehelettel leejtették,
Lármás ludak lantra leltek,
Láthatáron lila lepkék
Rozsdabarna réten reccsen,
Róka rozsdavörös lába,
Ráadásnak rigó reppen,
Rózsatövis rongy ruhára
Róka rozsdavörös lába,
Ráadásnak rigó reppen,
Rózsatövis rongy ruhára
Ősz örökölt önkívület,
Ősi öntudatban őrzik,
Őzek összetett önfeledt,
Örömeit ölre öntik
Ősi öntudatban őrzik,
Őzek összetett önfeledt,
Örömeit ölre öntik
Hervadó, hulló hajnalok,
Harangoknak halk hulláma,
Hetedhét határra hagyott,
Hótündérre hulljon hála!
Harangoknak halk hulláma,
Hetedhét határra hagyott,
Hótündérre hulljon hála!
2017. 09. 03.
...................................................
Mátyás Rita: Őszi képek...
![](https://2.bp.blogspot.com/-YbEwH77eSqQ/Wd97ZMMAlCI/AAAAAAAAn0M/5B22bazteXwrFA7FB5WA65yEd5VySnxvwCLcBGAs/s200/M%25C3%25A1ty%25C3%25A1s%2BRita.png)
gyümölcs-illattól terhes már a lég,
Napnak vére festi az őszi erdőt,
Illatukat ontják az őszikék.
Dérré keserednek harmat cseppjei,
Nap fáradt fénye, már nem melegít.
Csodálom az ősznek, pazar színeit,
pince mélyén hordó, új bort nemesít.
Borostyán levelét megsebzé a fagy,
vérvörösre festi a házfalat.
Nedves felhők ülnek hegy tetejére,
fagyott esők áztatják a völgyet.
Dideregve dúdolnak a tegnapok,
szél süvít át, az öreg ablakon.
Duruzsoló kályha piros fényében,
ölemben éled a holnap reménye.
2017.09.18.
....................................................
CSOMOR HENRIETT: Színes határ
![](https://1.bp.blogspot.com/-4h9tWv_8iO0/Wd97nkgAadI/AAAAAAAAn0U/oI9Qn9P2FDkNNT7rVC18X4MQ0gU5np2OQCLcBGAs/s200/Csomor%2BHenriett.jpg)
Aranysárga napsütés természetbe csalogat.
Amíg a szem ellát, színes a határ.
Festeni se lehetne szebbet.
Két hegynek vonalát,
ahogy összeérnek, s egymásba borulnak
a sárga, bordós lombkoronák.
Azúrkék égbolton fodros bárányfelhők úsznak,
egybeforr a gyönyör ég és föld között.
Szívedben érezd mekkora
hatást gyakorol rád.
Beleborzong a lelked is örömébe,
pedig csak itt jártál
a szomszédos dombtetőn.
Lemenőben már a nap.
Harang zúg a kis faluba.
Kísérj haza esthajnal csillaga,
haza kéne érni kapuzárásra.
2017. szeptember 18.
...............................................................
Szauer Gertrúd: Lelkedtől, lelkemig!
Segít neked, gondol rád
Olyan mintha, hozzád küldné
Lelke csodás madarát !
És amikor, szív a szívet
Sarkáig kitárja,
Olyan mintha, a szép galamb,
Hozzád, visszaszállna !
Köszönetem, édes terhe
Hálám rajt a bélyeg,
Nem feledem ezt a gesztust,
Ameddig csak élek!
.....................................................
MIKS MÁRIA: HA SEGíTENÉL NEKEM ...
Látod, készülök lefödni poshadtvizű
kutam.
Utolsó vödröm súlyát fáradsággal emelem.
Könnyebben bírnám,
ha segítenél nekem!
Utolsó vödröm súlyát fáradsággal emelem.
Könnyebben bírnám,
ha segítenél nekem!
Kupacba gyűjtöm fáim elsárgult
leveleit,
de a gonosz szél újra összekócolja kertem.
Csendesülne tán,
ha segítenél nekem ...
de a gonosz szél újra összekócolja kertem.
Csendesülne tán,
ha segítenél nekem ...
A nedvenincs, vén ágakból magas
máglyát rakok,
aztán gyufát tartok alá, de reszket a kezem.
ellobbanhatna,
ha segítenél nekem!
aztán gyufát tartok alá, de reszket a kezem.
ellobbanhatna,
ha segítenél nekem!
Már a hamut kotrom. Alatta szunnyadó
parázs
izzik még, s bevilágítja árnyék lakta lelkem.
Te olthatnád el, ha segítenél nekem!
izzik még, s bevilágítja árnyék lakta lelkem.
Te olthatnád el, ha segítenél nekem!
....................................................
Hajdan Vali: MAGYARÁZAT
![](https://4.bp.blogspot.com/-YDw9IY20NEk/Wd99BnNhMDI/AAAAAAAAn0o/W7WdXm__NYoTfNho3pTF9KlanyODPGNQACLcBGAs/s200/Hajdan%2BVali1%2B%25289%2529.jpg)
bár, volt, akinél ez régen még bevált.
Eleget jártattam én ó a szám,
nem beszélek már többet óraszám!
Lehet nézni értetlenül és bután,
gondolkozzon el mindenki ezután.
Elkerülve a félreértéseket,
félreérthető összenézéseket.
Aki a tiszta beszédeket érti,
- legyen nő, gyerek vagy akár férfi-
nem sérti az igazság, mit mástól hall,
akkor sem, ha igaznak ő mást is vall..!
-----------------------------
Hajdan Vali: Arc harc
Szembe kell nézni az arccal,
minden nap egy újabb harccal.
Letenni kezünkből a tőrt,
és nem nyúzni tovább a bőrt.
Adj egy kis esélyt magadnak,
mert éveid elszaladnak!
Ne próbálj futni előle,
tarts tempót, és kapj erőre!
Régi helyett, ki újra szavaz,
nem lesz életnek kudarca az!
minden nap egy újabb harccal.
Letenni kezünkből a tőrt,
és nem nyúzni tovább a bőrt.
Adj egy kis esélyt magadnak,
mert éveid elszaladnak!
Ne próbálj futni előle,
tarts tempót, és kapj erőre!
Régi helyett, ki újra szavaz,
nem lesz életnek kudarca az!
------------------------
Hajdan Vali: Őszintén
Miközben felém az
ősz inte,
maradok Vele is
őszinte.
Semmit nem tett nekem
Ő szinte,
Mire vágytam, nem az
Ő szintje.
Kezed a fejemre
őszt hinte,
Megmaradsz nekem az
ősz szín Te!
ősz inte,
maradok Vele is
őszinte.
Semmit nem tett nekem
Ő szinte,
Mire vágytam, nem az
Ő szintje.
Kezed a fejemre
őszt hinte,
Megmaradsz nekem az
ősz szín Te!
***********************
4. NOVELLÁRÓL NOVELLÁRA
ÁRVAY MÁRIA : Gyógyítani szavakkal
is lehet
A könyvtárban kellemes, hűvös volt
az idő, odakint azonban tombolt a hőség. Már napok óta tartott a 34-36 fokos
kánikula.
Nagyon szeretek könyvtárosként dolgozni, hivatásom egyben a hobbim. Már gyerekként rengeteget olvastam, születés- és névnapomra, karácsonyra mindig könyvet kértem családtagjaimtól, barátaimtól. Egyértelmű volt számomra, könyvekkel szeretnék foglalkozni.
Nagyon szeretek könyvtárosként dolgozni, hivatásom egyben a hobbim. Már gyerekként rengeteget olvastam, születés- és névnapomra, karácsonyra mindig könyvet kértem családtagjaimtól, barátaimtól. Egyértelmű volt számomra, könyvekkel szeretnék foglalkozni.
Hadd meséljem el egyik olvasónk
megható történetét. Péntek délután megszólalt a kis csengettyű, s belépett
Edit. Kérdeztem, segíthetek-e valamiben, de ő csak nézelődni szeretett volna.
Láttam rajta, hogy bánatos, le van törve, alig tudja a zokogását visszafojtani. Hagytam egy darabig keresgélni, aztán valami azt súgta, hogy menjek oda hozzá.
- Ne haragudjon a tolakodásomért, látom, milyen rossz passzban van, tudok esetleg segíteni valamiben?
- Nem is tudom…
- Szívesen beszélgetek Önnel egy kicsit, van időm.
Leültünk egy-egy kényelmes fotelba.
- Mi bántja ennyire?
- Napok, sőt hetek óta borzasztóan rossz a hangulatom, a közérzetem. Nincs kedvem semmihez, hamar elfáradok, könnyen elfogy a türelmem.
- Nincs semmi az életében, amiben sikert ért el?
- Talán ez az, mostanában nincsenek sikerélményeim, mindig másoknak akarok megfelelni, s érzem, nem jutok előbbre.
- Kérte már valaki segítségét?
- Nem, ide is csak azért jöttem, hogy összeszedjem kissé a gondolataimat.
- Remekül tette, hogy ide jött. A könyvek a legjobb barátaink. Tanítanak, szórakoztatnak, mulattatnak; nem aláznak meg, nem űznek gúnyt belőlünk, nem nevetnek ki bennünket, hanem tanácsokkal segítenek, hogy szebb legyen az életünk. Takaros külsejükkel, finom illatukkal, s a bennük lakozó gondolatokkal hívogatnak bennünket.
- Annyi a könyv, nem tudom melyiket is választhatnám a lelki problémámra.
- Ne aggódjon, ezért vagyok itt! Örömmel segítek!
Felálltam, s magabiztos léptekkel mentem a könyvsorok között. Pontosan tudtam, melyik műre van most szükség, egy igaz történetre. Helen Keller írta: „Csöndes, sötét világom” címmel.
- Fogadja meg a tanácsomat, olvassa el ezt az életrajzot, nem fogja megbánni.
- Nincs túl sok időm.
- Annyit elárulhatok Önnek, hogy ha elkezdi ezt a történetet, nem fogja tudni letenni. Három hét alatt bőven kiolvassa!
- Rendben, mit árthat?
Elváltunk, s csak remélni tudtam, hogy beszélgetésünk és a kikölcsönzött könyv a segítségére lesz.
Láttam rajta, hogy bánatos, le van törve, alig tudja a zokogását visszafojtani. Hagytam egy darabig keresgélni, aztán valami azt súgta, hogy menjek oda hozzá.
- Ne haragudjon a tolakodásomért, látom, milyen rossz passzban van, tudok esetleg segíteni valamiben?
- Nem is tudom…
- Szívesen beszélgetek Önnel egy kicsit, van időm.
Leültünk egy-egy kényelmes fotelba.
- Mi bántja ennyire?
- Napok, sőt hetek óta borzasztóan rossz a hangulatom, a közérzetem. Nincs kedvem semmihez, hamar elfáradok, könnyen elfogy a türelmem.
- Nincs semmi az életében, amiben sikert ért el?
- Talán ez az, mostanában nincsenek sikerélményeim, mindig másoknak akarok megfelelni, s érzem, nem jutok előbbre.
- Kérte már valaki segítségét?
- Nem, ide is csak azért jöttem, hogy összeszedjem kissé a gondolataimat.
- Remekül tette, hogy ide jött. A könyvek a legjobb barátaink. Tanítanak, szórakoztatnak, mulattatnak; nem aláznak meg, nem űznek gúnyt belőlünk, nem nevetnek ki bennünket, hanem tanácsokkal segítenek, hogy szebb legyen az életünk. Takaros külsejükkel, finom illatukkal, s a bennük lakozó gondolatokkal hívogatnak bennünket.
- Annyi a könyv, nem tudom melyiket is választhatnám a lelki problémámra.
- Ne aggódjon, ezért vagyok itt! Örömmel segítek!
Felálltam, s magabiztos léptekkel mentem a könyvsorok között. Pontosan tudtam, melyik műre van most szükség, egy igaz történetre. Helen Keller írta: „Csöndes, sötét világom” címmel.
- Fogadja meg a tanácsomat, olvassa el ezt az életrajzot, nem fogja megbánni.
- Nincs túl sok időm.
- Annyit elárulhatok Önnek, hogy ha elkezdi ezt a történetet, nem fogja tudni letenni. Három hét alatt bőven kiolvassa!
- Rendben, mit árthat?
Elváltunk, s csak remélni tudtam, hogy beszélgetésünk és a kikölcsönzött könyv a segítségére lesz.
Három hét múlva Edit visszajött
hozzám. A változás meglepett, az arca csupa mosoly, sugárzó, boldog, elégedett
tekintet.
- Látom, tetszett a könyv.
- Helen Keller élete maga a példakép. Siket-néma-vak létére csodálatos dolgokat vitt véghez, tanulni lehet tőle a türelmet, kitartást, céltudatosságot. Elég volt tehát az önsajnálatból! Helen siketen és vakon élte életét, tele megpróbáltatásokkal, mégis megtalálta a belső békét, derűt és harmóniát.
A 172. oldalon egyik mondata különösen megérintett:
"Most látom át, hogy milyen önző, kapzsi lány voltam, mikor azt kívántam, hogy az én boldogságom pohara csordultig legyen tele anélkül, hogy meggondoltam
volna, hány emberé üres egészen. Szívemből szégyellem meggondolatlanságomat."
Szörnyen restelltem magam, hiszen én sokkal, de sokkal több mindennek örülhetnék, s eddig nem tettem!
- Látom, tetszett a könyv.
- Helen Keller élete maga a példakép. Siket-néma-vak létére csodálatos dolgokat vitt véghez, tanulni lehet tőle a türelmet, kitartást, céltudatosságot. Elég volt tehát az önsajnálatból! Helen siketen és vakon élte életét, tele megpróbáltatásokkal, mégis megtalálta a belső békét, derűt és harmóniát.
A 172. oldalon egyik mondata különösen megérintett:
"Most látom át, hogy milyen önző, kapzsi lány voltam, mikor azt kívántam, hogy az én boldogságom pohara csordultig legyen tele anélkül, hogy meggondoltam
volna, hány emberé üres egészen. Szívemből szégyellem meggondolatlanságomat."
Szörnyen restelltem magam, hiszen én sokkal, de sokkal több mindennek örülhetnék, s eddig nem tettem!
- Helen szavai különleges receptek a
lelki problémákra. Egyébként az interneten még számos idézet olvasható tőle.
- Nagyon köszönöm Önnek! Most már tudok örülni az egészségemnek, a mindennapjaimnak, az egész életemnek! Elhatároztam, hogy segíteni fogom azokat az embereket, akiknek hiányzik mindaz, ami Nekem megadatott. Most már sikeresnek és hasznosnak érzem magam! Legközelebb is jövök ide, mert minden egyes könyvvel okosabb leszek.
- Nagyon köszönöm Önnek! Most már tudok örülni az egészségemnek, a mindennapjaimnak, az egész életemnek! Elhatároztam, hogy segíteni fogom azokat az embereket, akiknek hiányzik mindaz, ami Nekem megadatott. Most már sikeresnek és hasznosnak érzem magam! Legközelebb is jövök ide, mert minden egyes könyvvel okosabb leszek.
Ez aztán a fantasztikus átváltozás,
felemelő szakma az enyém.
Árvay Mária
***********************
5. VÁLTOZTASSUK MEG
A SZEMLÉLETET
GERENCSÉR HAJNALKA
RIPORTSOROZATA:
VÁLTOZTASSUK MEG A SZEMLÉLETET
A BESZÉLGETÉS LÉLEKEMELŐ, HA
KÖLCSÖNÖS SZERETETET ÉS TISZTELETET ÉRZÜNK EGYMÁS IRÁNT
Riport Szabó Tiborné (Gerencsér
Hajnalkával) . A beszélgetést Fellner István vezeti.
- Örül a lelkem a riportjainknak.
Olyan közös munkák ezek, amely révén egymásra hangolódunk, és igyekszünk
kihozni a másikból a lehető legtöbbet. Nagyon jó, hogy egyre többen olvasnak
bennünket. Nemrég egy kedves chatet kaptam, amelynek a tartalma a következő
volt. Ezek a riportok nemcsak erőt adnak, utat mutatnak, nemcsak olvasmányosak,
példaértékűek, hanem különös módon még arra is képesek, hogy megtanítsák
beszélgetni az embereket.
Egy érdekes műfajjal szeretném indítani a beszélgetést. István riportjában kiemeltem, hogy Papp Ádival verspárbeszédeket folytatnak, és a sors ajándékaként nekem is megadatott ez a lélekemelő lehetőség.
Egy érdekes műfajjal szeretném indítani a beszélgetést. István riportjában kiemeltem, hogy Papp Ádival verspárbeszédeket folytatnak, és a sors ajándékaként nekem is megadatott ez a lélekemelő lehetőség.
Fellner István: KIKÖTŐ...
![]() |
Fellner István. Ebben a részben mint riporter tevékenykedik |
megszólt egy folt az arcomon,
tükör fénye vetett rá árnyat,
hogy eddig nem láttam.
apróka - de tudom - hogy hol van,
s e rút cicoma,
nevet adott - öreg vagy koma -
szólott - nem volt mosoly -
eltűnt a kép
tükörszilánkok vágta szeletek
hullottak,
egyedül voltam magamban,
elmúlt már csak darabok, szilák,
megmaradt csonkok,
mint csatatér, borította halom,
s most boldog vagyok,
becsaptam a mát,
s hogy holnap mi vár?
újabb harc, félő, folytatás,
vagy mint eddig is,
bátor megadás,
adok még pár pillanatot,
hogy élhessen a vigyor arcomon,
eltelik pár perc - tán óra,
mire rádöbben nem győzött
a pipogya,
csak eltolta idejét.
hogy valljon végre színt,
elmúlott már az idő…tégy magadra láncot,
maradj meg ott -
hol csendes a kikötő../fellner
tükör fénye vetett rá árnyat,
hogy eddig nem láttam.
apróka - de tudom - hogy hol van,
s e rút cicoma,
nevet adott - öreg vagy koma -
szólott - nem volt mosoly -
eltűnt a kép
tükörszilánkok vágta szeletek
hullottak,
egyedül voltam magamban,
elmúlt már csak darabok, szilák,
megmaradt csonkok,
mint csatatér, borította halom,
s most boldog vagyok,
becsaptam a mát,
s hogy holnap mi vár?
újabb harc, félő, folytatás,
vagy mint eddig is,
bátor megadás,
adok még pár pillanatot,
hogy élhessen a vigyor arcomon,
eltelik pár perc - tán óra,
mire rádöbben nem győzött
a pipogya,
csak eltolta idejét.
hogy valljon végre színt,
elmúlott már az idő…tégy magadra láncot,
maradj meg ott -
hol csendes a kikötő../fellner
2017. február
---------------------------
Gerencsér Hajnalka: Kedves
Kapitányunk!
![]() |
Gerencsér Hajnalka. Ebben a részben mint riportalany szerepel |
Én, a barátod szólok hozzád ím,
Ne a foltnak, kérlek nekem higgy!
Elnevezünk mi szeretettel téged,
Hallgasd lelkedben milyen az ének…
Ne a foltnak, kérlek nekem higgy!
Elnevezünk mi szeretettel téged,
Hallgasd lelkedben milyen az ének…
Lélekben minden ember addig fiatal,
Míg éltető erőt ad lelkében a dal,
Ha e dallam a lelkéből kiszáll,
A fiatalsága múlik, s öregre vált...
Míg éltető erőt ad lelkében a dal,
Ha e dallam a lelkéből kiszáll,
A fiatalsága múlik, s öregre vált...
A te lelkedben erőt ad e dal,
Ez az, amit itt mindenki hall…
E dalra épít kezed és lelked,
E csodák benned erre teremnek.
Ez az, amit itt mindenki hall…
E dalra épít kezed és lelked,
E csodák benned erre teremnek.
Drága Kapitányunk! Arcod kedves,
Szellemed friss, kérlek nevess !
A kikötő …. tudod messze még,
Fényhozó vagy, tudjuk már rég.
Szellemed friss, kérlek nevess !
A kikötő …. tudod messze még,
Fényhozó vagy, tudjuk már rég.
-----------------------
Fellner István: VÁLASZOM...Gerencsér Hajnalka versére
kedves kis riporternőm tudom
a Te szíved örök
mindenkinek,
hisz lelked úgy tárod
hogy olvasni lehet, és tud is benne
ki szeret,
köszönöm a szavakat
köszönöm - hogy lehet,
megköszönni Neked
mit tettél
s teszel,
nem tisztem, csak tiszteletem
teszem, magam - s nem sértve senkit -
mások helyett,
oly kemény e világ - s én -
ki oly sokat éltem benne – tudom -
kevés az ilyen - csendes lélek -
hát én becsnek tartom
és kérem Teremtőnket,
adjon sokat mindenből,
mindenkinek -
s belőle Neked - ne keveset…
----------------------
Gerencsér Hajnalka: István Barátom!
István Barátom
Oly kedves vagy nekem,
Nyílt vagyok annak,
Ki tisztel és szeret,
Szeretethiányban
Szenvednek emberek.
Oly kedves vagy nekem,
Nyílt vagyok annak,
Ki tisztel és szeret,
Szeretethiányban
Szenvednek emberek.
Szeretetmorzsát
Hintek az útra,
Nem borítunk fátylat a múltra.
A múlt a gyökerünk,
Belőle vagyunk,
Érez a lelkünk
És jár az agyunk.
Hintek az útra,
Nem borítunk fátylat a múltra.
A múlt a gyökerünk,
Belőle vagyunk,
Érez a lelkünk
És jár az agyunk.
Bízunk egymásban,
Az életünk ettől szép.
Tanulunk egymástól,
És erőt adunk,
Falak helyett
Hidakat akarunk.
Az életünk ettől szép.
Tanulunk egymástól,
És erőt adunk,
Falak helyett
Hidakat akarunk.
Sok falat ledöntünk,
Barátokat lelünk,
Egymást inspirálva
Alkotunk, teremtünk.
Nem irigykedünk,
Értékeljük egymást.
Barátokat lelünk,
Egymást inspirálva
Alkotunk, teremtünk.
Nem irigykedünk,
Értékeljük egymást.
Erősségeink tudatában
Kiegészítjük egymást,
Szeretetben élünk,
Közösségben vagyunk,
Egymás lelkébe látva
Riportokat írunk.
Kiegészítjük egymást,
Szeretetben élünk,
Közösségben vagyunk,
Egymás lelkébe látva
Riportokat írunk.
Olvassuk, általuk
Erőt merítünk,
Gazdagszik lelkünk,
Erősödik hitünk.
Szürke napokba színt
És szeretetet töltünk.
Erőt merítünk,
Gazdagszik lelkünk,
Erősödik hitünk.
Szürke napokba színt
És szeretetet töltünk.
Köszönöm Neked
A Barátságodat,
Élj sokáig köztünk,
Olyan jó, hogy vagy!
Alkoss, teremts, de pihenj is,
Az idő tudod kell arra is
A Barátságodat,
Élj sokáig köztünk,
Olyan jó, hogy vagy!
Alkoss, teremts, de pihenj is,
Az idő tudod kell arra is
- No, elgondolkodtál - e azon, hogy
a sok jótett is kiégetheti az embert?
- Szuper a kérdés. Azt gondolom,
hogy a jótett maga nem égetheti ki az embert, csak azon szituációk, amikor a
másik fél nem értékel, tehernek érzi a közeledésemet, segítő szándékomat. Ha
... a jótett célba ér, akkor meghatványozódik az energiaszintem. Adni és jót
tenni jó!
- Ha visszagondolsz az eddigi
életedre, mi lenne az, amit másként csinálnál?
- Vannak dolgok, amik idővel
átértékelődnek. Én szinte minden alkalomkor a szívemre hallgatok a
döntéseimben. A munkámmal kapcsolatban jól döntöttem, jövőre dolgozom 30. éve
ugyanazon a munkahelyen. Csupán gimnáziumi érettségim van, de ... egyáltalán
nem bánom, hisz amire szükségem van, arra mindig találok megfelelő embert,
akitől megtanulom. Mivel a körülményeimen nem tudnék változtatni, és épp azok
hatására élem az életemet így…szerintem mindent épp így csinálnék. Ez korántsem
jelenti azt, hogy mindent jól csinálok, csak az életutam és értékrendem szerint
élek...
- És mi nálad az értékrend?
Gerencsér Hajnalka: GAZDAG VAGYOK
Gyakran elgondolkozom, mily gazdag
is vagyok,
Lelkemben sok szeretet van, mit
elosztogathatok.
Ha pénzben mérném a gazdagság
mértékét,
Nem értékelhetném az élet sok
szépségét...
Elmennék egy mosoly mellett, mely
oly sokat jelent,
Legrövidebb út két ember közt, s
kapcsolatot teremt.
Futnék egész nap, csak a pénzt
hajszolnám,
De a lelkem üres volna...nem élnék
igazán.
Aki vagyonban méri gazdagságát,
Boldog sosem lesz, mert a pénz pénzt
kíván...
A kapzsiság útja nem vezet
sehova....
De túl késő lesz, mire ezt sok ember
megtudja!
A gazdagság mértéke a lélekben
rejlik,
Ezt velem együtt már elég sokan
sejtik...
E lelki gazdagság a boldogság
alapja,
A SZERETET az, mi az élet értelmét
adja!
2014. május 3.
- Az igazi érték a lélekben
rejlik. A szeretet a legfontosabb. A munkahely fontos, hisz az adja a
megélhetést. A pénznek nem tulajdonítok értéket, hiszen a legfontosabbakat:
szeretet, érintés, igaz barátság nem tudom pénzért megvenni...
- Ez nem így van...tisztelem, amit
hiszel, de sajnos Te vagy a példa, a pénz sajnos nagy úr…hogy az embernek más
az értékrendje, értéke aláírom, de pénz nélkül sajnos…Mert azoknak az
embereknek, akiknek semmijük nincsen, csak a pénz a megoldás…
- A pénz nagy úr, ha nincs, vagy nem
elég...Nem a gazdagság a boldogság forrása, hisz az csak arra vezet, hogy
felhalmozzunk - sokszor - felesleges dolgokat. Egyfajta kihívás az
élettől, hogy rájöjjek, hogy oldjam meg a felmerülő problémákat és igazi
sikerélménynek könyvelem el, hogy mindig meg is találom a módját…
Épp a közelmúltban kaptam közel 25000 Ft-os fizetésemelést, ilyen mértékű emelésre nem számítottam. Sosem voltam elégedetlen eddig sem. Nem hasonlítottam a fizetésemet más munkakörben dolgozókéhoz, hisz ők mással foglalkoznak, iskolázottabbak, és ezer más összetevője van annak, hogy másként kapnak fizetést is. Nagyon szeretem a munkámat, s a lassan 30 éves munkaviszonyom alátámasztja a döntésemet, jól választottam. Jó közösségben dolgozom, változatos munkakörben. A pénzzel való bánásmódot kialakítottam, így amikor kevesebbet kerestem, akkor is, ha akartam tudtam jótékonykodni is.
Épp a közelmúltban kaptam közel 25000 Ft-os fizetésemelést, ilyen mértékű emelésre nem számítottam. Sosem voltam elégedetlen eddig sem. Nem hasonlítottam a fizetésemet más munkakörben dolgozókéhoz, hisz ők mással foglalkoznak, iskolázottabbak, és ezer más összetevője van annak, hogy másként kapnak fizetést is. Nagyon szeretem a munkámat, s a lassan 30 éves munkaviszonyom alátámasztja a döntésemet, jól választottam. Jó közösségben dolgozom, változatos munkakörben. A pénzzel való bánásmódot kialakítottam, így amikor kevesebbet kerestem, akkor is, ha akartam tudtam jótékonykodni is.
- Nagyon sok mindennel foglalkozol.
Mit szeretsz igazán csinálni?
- Soroljam? Szeretek gobelinezni,
fonalgrafikázni, horgolni, keresztszemest hímezni, Borbély Lajos Tanár Úr
Fonalkirálynőnek titulált 2006-ban a hobbikiállításomon, mert szinte minden
alkotásom alapja a fonal volt akkor. Az utóbbi időben rákaptam az írásra is. Az
alkotó tevékenységen kívül leginkább a lelketekkel szeretek foglalkozni…
- Az egyik verses Facebook
csoportnak páratlan kezdeményezése volt. Karácsonyra megjelentette a Gold Pen
2016 antológiát, amelyben több, a lelkemnek kedves ember versét olvashatjuk.
Mesélj erről, kérlek István!
- Nos nem hiszem, hogy ha valaki
valamit "alkot", ne szeretné viszontlátni mások arcán a meglepetést,
örömet. Ez hajt nemcsak engem, másokat is. Mikor a Gold Pen csoport...
lehetőséget nyújtott, hogy némi ellenszolgáltatás ellenében, én is a tagja
lehetek pár versemmel egy nívós kötet kiadatásának, nagyon örültem. Biztosan
mások is így vannak, amikor először tarthatják kezükben nyomtatott formában
"művüket"…csodás érzés. És nem utolsó sorban, úgy érzem, egyfajta
elismerés, hogy megmertem tenni, felvállalva, netán mások - ha olvasnak -
nem éppen pozitív lesz a fogadtatás. Most már elmondhatom, egyike volt a
legjobb döntésemnek életem folyamán...
- Milyen érzés az, hogy megjelentek
a verseid nyomtatott formában is?
- Nagyon jó érzés...hihetetlenül jó…
- Ha elmennél egy lakatlan
szigetre…mit vinnél magaddal?
- Egy lakatlan szigetre? Ott jó
csend lenne, amit egy ideig élveznék, de nagyon hiányoznátok! Ott főként,
ahogy a való életben is sokszor - azt érezném, felesleges a lelkem, nem tudok
senkinek szeretetet adni.... és már jönnék is vissza...
- Visszajönnél? Ez jó J !
- Nélkületek sokkal sivárabb lenne
az élet. A mindennapokat a szeretet, a beszélgetések színesítik és a közös
munkánk!
- Mi szokott valakiben...leginkább
megfogni?
- Az illető lelke. Ha érdekember,
akkor nem foglalkozom vele, mert nem táplálom a lelkemet negatív energiákkal.
Ha érzékeny és szép lelke van, ha őszinte, ha érdeklődő, de nem pletyka szinten
... akkor kapcsolatba kerülünk... Ha azt érzem, hogy szeretetre van szüksége,
megtalálom a módját, hogy kapjon szeretetet.... Szeretem a kreatív embereket,
akiktől sokféle technikát tanultam eddig is. Azokat, akiket nem kedvelek,
kikapcsolom az életemből. Gyűlöletre nincs időm, a szeretet értékesebb.
- Sok sérült embert
ismersz...lelkieket ...testieket. Ha férfi lennél, másként élnéd meg ezeket az
ismeretségeket?...Hisz egyik oldal sem egyforma…más - más a gond?
- Ha férfi lennék, épp így élném meg
ezeket az ismeretségeket, hisz itt csak a lélek számít, az egymásra hangolódás...
a szeretet.
- Nos ezzel vitába szállnék. Mi
férfiak nem úgy gondolkodunk...én tudom…mert Ti valahogy mindenre tudtok
választ...mi pedig durrogva, ellenkezve…elfogadjuk... De azt hisszük, hogy mi
találtuk meg a jó megoldást.
- Én úgy vagyok ezzel, hogy ez nem
férfi - nő, hanem emberfüggő. Ha ... úgy állok hozzá, hogy nem érdekel, akkor
nem tudom a megoldást, de ... ha azon gondolkodom, hogyan is lehetne, akkor ...
a lelkem munkára fogja az agyamat.... Sok esetben Ti tudjátok előbb a jó megoldást,
mert az agyműködés gyorsabb... Rám főként a lelki tényezők hatnak…
- Nem szoktál úgy igazán elfáradni??
- De. Főként a hangzavar, az
irigykedés, a monoton munka fáraszt. Amikor az emberek elbeszélnek egymás
mellett, ahelyett, hogy összefognának, és értékeiket latba vetve közösen
megoldást találnának a problémákra. Fáraszt a tény, ha nem kérnek, hanem
utasítanak. Az alkotó munka kimondottan energiát ad... Ezzel talán minden ember
így van, ha azt csinálhatja, amit szeret, az nem fárasztja … A Gyógyítós együttlét,
feladatok... szárnyakat kölcsönöznek…
- Tudom sok minden ért életed során,
jó s rossz egyaránt...Ha nagyon elfogy a talaj, miben tudsz igazán kapaszkodni,
mi inspirál, s hoz vissza?
- A szeretet, ha jót tehetek
valakivel, ha örömet tudok szerezni. Az, ha egy jólelkű emberrel
beszélgethetek, például Veled <3 o:p="">3>
Gerencsér Hajnalka: FÉNYHOZÓ VAGY
FELLNER ISTVÁNHOZ
E szürke érdekvilágba a szeretet
fényt hoz,
A szeretet hiány miatt sokan nyúlnak droghoz.
Hatalmas szíved vagy, szerény vagy és kedves,
Csodákat alkotsz, mindennap értéket teremtesz.
A szeretet hiány miatt sokan nyúlnak droghoz.
Hatalmas szíved vagy, szerény vagy és kedves,
Csodákat alkotsz, mindennap értéket teremtesz.
E szürke érdekvilágba a szeretet
fényt hoz.
Te a szereteted adod, ránk naponta gondolsz.
FÉNYHOZÓ vagy, mi körül veszünk Téged,
Veled a világ jobb, szebb és élhetőbb lesz!
Te a szereteted adod, ránk naponta gondolsz.
FÉNYHOZÓ vagy, mi körül veszünk Téged,
Veled a világ jobb, szebb és élhetőbb lesz!
2015. november 6.
Sosem nyúlok gyógyszerhez... Ilyen
esetben kreativitásom ad erőt...
Gerencsér Hajnalka: KREATIVITÁSOM AD
ERŐT
Sokan kérdezitek, hogy alkotni mikor
van időm,
8 órát dolgozom, s van itthon is sok
teendőm.
Úgy döntöttem megosztom a titkomat
Veletek,
Oly sokan stresszel, sok - sok
teherrel éltek.
18 éves voltam, mikor anyukám beteg
lett,
S nem úgy élhettem, ahogy másnak
lehetett.
Folyton panaszkodtam, ha éppen volt
kinek,
Ezzel csak a gondjaimat
szaporítottam meg.
Sokan kevesebb bajjal sem birkóznak
meg,
Gyógyszerhez nyúlnak, pedig az erős
méreg,
Pénzért veszik meg saját maguknak a
bajt,
A gyógyszer nem képes megszüntetni a
zavart.
Rájöttem, hogy hímzek, gobelinezek,
s írok,
Magamból minden feszültséget ezáltal
kiírok.
Ha kell – sírok is, ez nyugtat, tisztítja
a lelket,
Kreativitásom erőt és önbizalmat ad
nekem.
Sok veszteség ért, ezt nem
tagadhatom,
Anyu betegsége tönkretette a
családom,
Barátomat, szüleimet és
nagyszüleimet, -
Akiket szerettem, sajnos már nem
élnek.
Csapkodhattam volna, így élni nem
lehet,
Ha az ember ily gyakran: évente csak
temet.
A sok baj megváltoztatta az
értékrendemet,
S rájöttem, másképpen kell leéljem
életemet.
Gyógyszert én nem szedek, ezt
elhatároztam,
Helyette sokféle szép dologgal
foglalkozhattam.
Lelkemet beleszövöm az apró
csodákba,
Így juttatom el szeretetem sok-sok
jó barátnak.
Kreativitásom ad erőt – ezt nyíltan
is vallom,
Ellazít, s szellememet is
karbantartom.
Lakást díszítek, és ajándékozok
sokakat,
Ez igazi nyugtató, ezáltal jól érzem
magamat.
S hogy mikor van időm az alkotásra?
A nap 24 órából áll, mint bárki
másnak.
Az időt mindig igyekszem úgy
beosztani,
Hogy mindennap tudjak egy kicsit
alkotni.
2016. március 26.
- Valamikor ezt írtam: „A mai
világban az embert nem tehetsége, hanem a lehetősége határozza meg.” Te hogy
gondolod? Egy ma élő fiatalembernek mi a fontos… ?
- Én... leszögezem kirívó eset
vagyok.... Anyukám betegsége rányomta a bélyegét életem nagyobbik részére...
Értéktelennek éreztem magamat, aki nem képes saját útját járni. Épp ez
döbbentett rá, hogy alkotni kell, értéket teremteni, ami sikerélmény révén
visszaadja az elveszett önbizalmamat... A mai világban sokan nem is tudják,
hogy tehetségesek valamiben. És hiába, ha a tehetségen kívül nem kapnak
inspirációt, ösztönzést...Én kapok, és igyekszem másokat is inspirálni…
- Mi jut eszedbe, ha ezt
hallod...a világban életünk egy pillanat, mint csepp a tengerben..nem tud
mindenki maradandót alkotni...akkor mit tegyen?
- Életünk egy pillanat, mint csepp a
tengerben, ezért úgy kell élni, hogy bármelyik pillanatban ér is véget,
hagyjunk magunkból hátra valamit...szeretetet, ölelést... Aki nem tud
maradandót alkotni, az is találja meg azt az értéket önmagában, azt az
önkifejezési formát, ami tartalmasabbá tudja tenni az életét, ami szebbé teszi
környezetét.
A legfontosabb: szeretettel
közelítsük egymást!
- Hajnalka Te, aki sokat forgolódsz
fiatalok között...mondd, mi módon lehetne Őket...kicsit jobban érdekeltté és
fogékonnyá tenni az írott irodalom és verselés iránt? Tudom, hogy …a hírközlés
forradalmát éljük, mégis kell valami megoldás....??
- Megfogtál ezzel a kérdéssel kedves
István! Sajnos sok minden változott… a mai fiatalok kultúrája, igénye,
értékrendje. Szerintem, ha nincs meg bennük az igény az irodalom iránt, akkor
mi sem tudjuk ez irányba terelni az érdeklődésüket. Sajnos sokan az értő
olvasás szintjét sem érik el… Annak idején, amikor én befejeztem az első
osztályt, örömmel olvasgattam a nyáron. Nem azért, mert kötelező volt, hanem
mert élveztem… De én itthon is ezt láttam. Nagyszüleimnél rengeteg könyv volt,
akárcsak nálatok. Én nem jártam könyvtárba, hisz náluk mindent megtaláltam.
Sajnos a hely szűke miatt nekem nincs ennyi könyvem, ám a módját mindig
megtaláltam, hogy olvashassak, sőt… nemrég elkezdtem írni is…
- Kedves Hajnalka...Volt szerencsém
megismerni téged személyesen is...és sokszor beszéltük idehaza a nejemmel, ha a
kedvesség, az alázat, a békesség, a segítőkészség szobrát mintáznák meg, Rólad
kellene. Mondd, nem volt még olyan, hogy azt érezted elég, nem kapok levegőt,
elegem van mindenből, ki akarok szabadulni…hagyjatok… ?
- Köszönöm szépen a kedves szavakat!
Hazudnék, ha azt mondanám, hogy nem volt ilyen. Az ember kap néha pofonokat az
életben, és attól, akitől a legkevésbé számítana rá. De … azt is megtanultam,
hogy általánosítani nem szabad. Elgondolkodtatóak ezek a pofonok, én mindig
tanulok belőle. Végtelen szeretettel közeledek mindenkihez egészen addig, amíg
nem érzi tehernek a jelenlétemet. Ha „sok” leszek neki, és ezt szavakkal, vagy
bármi módon a tudomásomra hozza, akkor a személyes kapcsolat megszakad. Emberek
vagyunk, hibázunk, ha olyan ember tesz ilyet, akinek a lelke terhelt, akin
nagyobb a nyomás…azt az eszem megérti, de a lelkem sajnos nem. Némi kapcsolat
megmarad, de korántsem olyan, mint azelőtt volt. Én is ember vagyok, nekem is
érzékeny a lelkem, és szerintem egyetlen betegség sem jogosít fel senkit arra,
hogy aki jót tesz vele, azt megbántsa.
Viszont, amit el szeretnék mondani az az, hogy mindent önként teszek, nem kötelességből…és ha megszakad 1-1 emberrel a kapcsolatom, nem dől össze a világ, csak bennem egy kicsit. De… folytatom az utamat…hisz a szeretet sokkal több pozitív élményt ad, mint pofont… Kicsi feltöltődés, kézimunka, és kicsit nagyobb szeretetenergia – adag után lehet, hogy még nagyobb erőbedobással tudom folytatni.
Viszont, amit el szeretnék mondani az az, hogy mindent önként teszek, nem kötelességből…és ha megszakad 1-1 emberrel a kapcsolatom, nem dől össze a világ, csak bennem egy kicsit. De… folytatom az utamat…hisz a szeretet sokkal több pozitív élményt ad, mint pofont… Kicsi feltöltődés, kézimunka, és kicsit nagyobb szeretetenergia – adag után lehet, hogy még nagyobb erőbedobással tudom folytatni.
- Sokan azt mondják rám, hogy
erőszakos vagyok. Amit akarok, addig nyaggatom az illetőt, amíg meg nem teszi.
Szerinted is erőszakos vagyok?
- Nem…Tudod, vannak emberek, akik
hogy szépen fejezzem ki magamat nyersek…és nem szeretik, ha köröttük valaki
segíteni akar. És csak később döbbenek rá...valami nagyon hiányzik...de már
késő!!! De ez a jó, nem vagyunk egyformák..!! Nem vagy erőszakos...csak nem
értik, hogy segíteni akarsz!!..
- Igen, sajnos érdekvilágban élünk…
és én ebbe a képbe nem illek bele. De… töretlenül a szeretet útját járom…
- Ha lenne lehetőséged és egy
tündérke a három kívánságot adná örökül...mi lenne az a három?
- Nos, én hiszek a csodákban ! A
három kívánságom: a szeretet, a béke és az egészség lenne, amit minden ember
számára kérnék!
- Mi emberek sokfélék vagyunk.
Vannak olyanok közöttünk, akik szégyellik, vagy egyáltalán nem is képesek
kimutatni a szeretetüket. Felesleges dolognak tartják. Szerintem a szeretet nem
szavakban rejlik, és nagyon jó megélni minden részét. A baráti ölelés a legjobb
nyugtató. A masszázs is az érintés gyógyító erejére épül. István, te főként
szeretetközpontú ember vagy. Szerinted mennyire fontos az, hogy kimutassuk
egymásnak az érzéseinket, hogy a szeretet érintésben, ölelésben, és ne csak
szavakban létezzen?
- Tudod, ezzel ahányan, annyifélék
vagyunk. Hogy mennyire fontos kimutatni, mit érzünk a másik
iránt?..NAGYON!!..és nem hiszek abban, hogy valaki nem képes erre, nem tartja fontosnak...Akkor
miért választ párt magának...éljen egyedül!! Mert ha nem vagyunk képesek
semmilyen kompromisszumra, akkor miért kell, hogy valaki mellettünk legyen? Nem
azt mondom, hogy a "szoknya szélén kell, hogy üljön…bárki…de a minimum,
hogy olykor tudtára adja a társának, hogy mennyire tiszteli…szereti...! Nagy
tévedésben van, aki azt hiszi, hogy az "én vagyok a férfi" szigma ér
valamit. SEMMIT. Ez csak menekülés a semmibe. Megéltem pár évet, de
rájöttem...ha párt választunk, akkor vannak minimális kötelezettségek, bár ha
ez valakinek kötelezettség...maradjon meg magnak. Sajnos finomabban nem tudok
fogalmazni. Az ember társas lény és nem szabad elfeledni, nem csak akkor jó, ha
van valakim, ha nekem van rá szükségem...olykor kell egy szó, egy intés, egy
mosoly...ha nem megy ...nem vagy társas ember !
- Nagyon sokat foglalkozol…szinte csak a Te kezed nyoma van... a Gyógyító...csoport kezelésében.
- Nagyon sokat foglalkozol…szinte csak a Te kezed nyoma van... a Gyógyító...csoport kezelésében.
- Nos… Nagyon szeretlek Benneteket,
e közösséget. Tévedsz, ha azt hiszed, hogy szinte csak az én kezem van benne, a
tied is, másoké is… Több ember összehangolt munkája, és most nemcsak az
adminjainkra gondolok. Ha mindenki csak egy kicsit ad magából, és egy kicsit
fordul mások felé, olvassa az írásokat, azzal a lehető legtöbbet tesz.
- Van - e, lészen - é valami
új...valami meglepő a tarsolyodban?
- Persze, folyamatosan jönnek az
újabb és újabb ötletek, amiket közösen, Veletek szeretnék megvalósítani. Kicsit
nehezebb ez az időszak, mert Dr Kellner Szilvi, a legjobbik kezem… egy aranyos
kisbabának adott életet, így most kevesebbet van itt, de ez természetes. Így is
mindig számíthatok rá, gyakran keressük egymást… s ez nagyon jó!
Most a legújabb ötletem az, hogy mivel a közösség tagjai még az ország
határain túl is élnek… megismerhetnénk több falut, várost, országot egy – egy
fotósorozat révén. Ha az adott témához bármi videót találunk, kommentbe
illesztve tovább gazdagíthatjuk egymást. Ezek az albumok nem tűnnek el az
idővonal révén. Bárki feltehet az album alatti kommentbe képet, ami
odatartozik.
Több olyan társunk is van, aki a 4 fal között éli az életét. Úgy
gondolom, hogy Rájuk fokozottabban kell gondolnunk, hisz kevesebb kellemes
inger éri őket. Amikor Anyukám betegsége miatt 28 évig alig tudtam pár napra
elszakadni otthonról, annyira vágytam valami másra… akár fotók révén is, ami
egy kis változatosságot hoz a napokba… Így tán emiatt jobban átérzem azon
társaink életét, akik csak e képek révén tudnak velünk utazni.
Ezeknek az albumoknak egy másik szerepe is van… Az alkotókörnek is
szeretnék általa ihletet adni… Néha egy kép is gondolatokat ébreszt bennünk…
néha emléket idéz… máskor a hangulatát szeretnénk visszaadni. Akinek van kedve,
chaten küldjön nekem képeket… lehet bárhonnan, kirándulásról, szülőhelyről,
lakóhelyről. Aztán az albumban a fotó mellett kommentben az illető, ha tudja,
megnevezheti, mit is látunk. Minden album neve mellett szerepel annak a
társunknak a neve, akitől a fotókat kaptam.
A festőknek is adunk témát… Nemcsak
földrajzi helyeket… különleges, színekben pompázó fákat is szeretnék majd
általatok gyűjteni.
- Az emberek ma Magyarországon még
mindig nem tudják hova tenni a fogyatékkal élő embereket.
- Nem szeretem ezt a
szót…fogyatékos, fogyatékkal élő. Én bántónak érzem a negatív töltete miatt.
Beszéljünk inkább sérült emberekről. Számomra az a fogyatékos, akiből hiányzik
az empátia és szeretet – mert erről… nagyon is tehet az illető. Azt gondolom,
hogy szemléletet kellene megváltoztatni. Ne csak akkor érezze valaki bárki át a
sérült társaink helyzetét, az akadályokat ne csak akkor lássa meg, ha baleset,
vagy betegség következtében sorstárssá válik. Én azt gondolom, ha mindenki csak
mástól, illetve a törvényektől várja a pozitív változást, akkor soha nem lesz
jobb. Ha mindenki, aki ebbe a helyzetbe belelát, aki közvetve érintett… csak
egy kicsit segítene a saját eszközeivel… máris tennénk egy lépést… közelebb
lennénk a megoldáshoz. Saját példával meggyőzőbben lehet cselekedni, mint, ha
folyton kifogást keresünk. Engem régóta foglalkoztat a dolog. Volt egy szép
mély lelki kapcsolatom. A Barátom már fentről vigyáz rám. Neki izomsorvadása
volt, és amikor kerekes székbe kényszerült, én akkor döbbentem rá arra, hogy a
kerekes székesek számára az utcák járhatatlanok, számos hely a lépcsők miatt el
van előlük zárva. A küszöb és a lépcső minden– a lábait használni nem tudó
ember számára - egy soha ki nem nyíló ajtóval ér fel. Mi, a Városi Napközis
Munkaközösség vezetésével 2003 – ban bevonva a város iskoláit egy olyan –
egész tanévre kiterjedő rendezvénysorozatot indítottunk Pápán - ami a szemléletváltozást
és az akadálymentességet tűzte ki célul. Rajzversennyel, kreatív
foglalkozásokkal…jótékonysági esttel. A bevétel egy részéből
akadálymentesíttettünk, a másik részéből városunk egy rendezvény kapcsán
meghívta a Gördülő Tánccsoportot.
Most ismét a saját eszközeimmel – Veletek – e riportok révén - szeretném sokak szemét felnyitni… Beszélgetünk, s ennek kapcsán megismerjük egymást, egymás sorsát…azt, hogy mi árnyékolja be az életünket… hogyan tudtuk feldolgozni, ki, mennyi nehézségen ment keresztül és mi adott erőt a továbblépéshez. Nem egy egészséges embertől hallottam, hogy szerintük a sérült embereket minden esetben el kell látni…. és hogy ez mennyire nem így van – a riportjainkon keresztül bárki elolvashatja….
Most ismét a saját eszközeimmel – Veletek – e riportok révén - szeretném sokak szemét felnyitni… Beszélgetünk, s ennek kapcsán megismerjük egymást, egymás sorsát…azt, hogy mi árnyékolja be az életünket… hogyan tudtuk feldolgozni, ki, mennyi nehézségen ment keresztül és mi adott erőt a továbblépéshez. Nem egy egészséges embertől hallottam, hogy szerintük a sérült embereket minden esetben el kell látni…. és hogy ez mennyire nem így van – a riportjainkon keresztül bárki elolvashatja….
GERENCSÉR HAJNALKA: HA TE VOLNÁL…
Ha te volnál az, kinek lelke ily
érzékeny,
Te is megtennéd, hidd el, mert érzem,
Rendet tennél mindazon fejekben,
Kik nem gondolnak bele e kegyetlen helyzetekbe.
Te is megtennéd, hidd el, mert érzem,
Rendet tennél mindazon fejekben,
Kik nem gondolnak bele e kegyetlen helyzetekbe.
Ha te volnál az, aki nem láthat,
Se színt, se alakot, se fényt, se árnyat,
Ó ember mondd, akkor mit éreznél?
Akkor sem együtt érző lennél?
Se színt, se alakot, se fényt, se árnyat,
Ó ember mondd, akkor mit éreznél?
Akkor sem együtt érző lennél?
Ha te volnál az, aki szegény,
Nem lenne mit enned, fejed felett nem lenne fedél,
Ó ember mondd, akkor mit tennél?
Emellett egyszerűen csak elmennél?
Nem lenne mit enned, fejed felett nem lenne fedél,
Ó ember mondd, akkor mit tennél?
Emellett egyszerűen csak elmennél?
Ha te volnál az, aki nem hall,
Kinek lelkét nem melegíti se hang, se dal,
Ó ember mondd, akkor mit éreznél?
Akkor is lelketlen lennél?
Kinek lelkét nem melegíti se hang, se dal,
Ó ember mondd, akkor mit éreznél?
Akkor is lelketlen lennél?
Ha te volnál az, aki védtelen és
kiszolgáltatott,
Kinek cseppet sincs ínyére, hogy ez így adatott,
Ó ember mondd, akkor mit tennél?
Akkor is embertelen módon viselkednél?
Kinek cseppet sincs ínyére, hogy ez így adatott,
Ó ember mondd, akkor mit tennél?
Akkor is embertelen módon viselkednél?
Ha te volnál az, akinek baleset vagy
betegség
Keserítené meg az egész életét,
Ó ember mondd, akkor mit éreznél?
Akkor sem együtt érző lennél?
Keserítené meg az egész életét,
Ó ember mondd, akkor mit éreznél?
Akkor sem együtt érző lennél?
Ha te volnál az, akinek lételeme
A mindennapos bizonyítás lenne,
Ó ember mondd, akkor mit tennél?
Kit eddig lenéztél, arra épp fel kell nézzél!
A mindennapos bizonyítás lenne,
Ó ember mondd, akkor mit tennél?
Kit eddig lenéztél, arra épp fel kell nézzél!
Ha te volnál az, aki évekig ágyban
élnél,
S így még jobban fájna lelked, szeretnél és remélnél,
Ó ember mondd, akkor mit éreznél?
Ha rád ezért nem tekintenének emberként.
S így még jobban fájna lelked, szeretnél és remélnél,
Ó ember mondd, akkor mit éreznél?
Ha rád ezért nem tekintenének emberként.
Ha te volnál az, akinek tudata,
Átköltözne egy másik dimenzióba,
Ó ember mondd, akkor mit tennél?
Csak nevetnél, hisz nem te vagy, ki így él?
Átköltözne egy másik dimenzióba,
Ó ember mondd, akkor mit tennél?
Csak nevetnél, hisz nem te vagy, ki így él?
Ha te volnál az én helyemben,
S közvetve ebben élnél,
S éreznéd, tudnád: NEM, EZT ÍGY NEM LEHET!!!
A sok fájdalom és kín mellett
Az egészségesek meg nem bélyegezhetnek!
S közvetve ebben élnél,
S éreznéd, tudnád: NEM, EZT ÍGY NEM LEHET!!!
A sok fájdalom és kín mellett
Az egészségesek meg nem bélyegezhetnek!
Ó ember mondd, neked ez nem fájna?
Ha a lelked a szenvedő lelkekbe belelátna?
Az ember élete a legértékesebb,
Szeretettel közelíts, csupán erre kérlek!
Ha a lelked a szenvedő lelkekbe belelátna?
Az ember élete a legértékesebb,
Szeretettel közelíts, csupán erre kérlek!
Ember kérlek…tegyél félre mindent!
A lenézést, a szánalmat,
S érezd bele eme sorsokba magad!
Értsd meg, EZT ÍGY NEM SZABAD!
Embernek születtél, másokért FELELŐS vagy!
A lenézést, a szánalmat,
S érezd bele eme sorsokba magad!
Értsd meg, EZT ÍGY NEM SZABAD!
Embernek születtél, másokért FELELŐS vagy!
Ne embertelen légy, hanem ehelyett,
Segíts, teremtsünk élhetőbb életet!
Hozz fényt és színeket a leterhelt lelkekbe,
S tedd lehetővé, hogy a napos oldalon éljenek!
Segíts, teremtsünk élhetőbb életet!
Hozz fényt és színeket a leterhelt lelkekbe,
S tedd lehetővé, hogy a napos oldalon éljenek!
Ha te volnál az árnyékban…
Fájna, hogy az életnek két oldala van…
S te lennél ez első – én sejtem,
Ki hidat teremtve - mindenkit a napos oldalra emelne!
Fájna, hogy az életnek két oldala van…
S te lennél ez első – én sejtem,
Ki hidat teremtve - mindenkit a napos oldalra emelne!
- Hiába sok ismertetés, közös
rendezvény. Amíg sportoltam, jártam külföldön. Hihetetlenkedve láttam, mennyire
más az ottani emberek hozzáállása. Mit kellene tenni, hogy végre elinduljon
valami?
- Ezért hoztuk létre a Gyógyítót, s
ezért vagyunk nyílt közösség, hogy ne csak a tagjaink láthassanak bele az itt
folyó értékteremtő munkába, a beszélgetéseinkre. Én minden sérült emberre csak
felnézni tudok, hisz a lélek terheltsége, a mindennapos bizonyítás mellett,
hatalmas lelki gazdagsággal rendelkeztek. Épp ezért szeretném mások figyelmét
is felhívni erre, akik nem látnak ebbe bele, közömbösek, netán szokásból
flegmák. A világ belőlünk is áll, felelősek vagyunk egymásért !!
- Nos mi a véleményed, mennyire
határozza meg a csoporton belüli tagok helyzetét maga a lájkolás?
- Ismét nagyon jó témát vetettél fel
kedves István! Csak érdekességként jegyzem meg, pár éve, nekem e szó is
ismeretlen volt… ma meg már a fontosságát is ismerem… Nemrég zavart a Facebook
és a számítógéppel való bánás gondolata is, ma meg nagyon élvezem,
lehetőségként élem meg. Amit nem ismerünk, nem szabad elvből tagadni. Élni kell
a lehetőségekkel. Visszatérve a kérdésre..
Ha megosztasz egy képet, amihez nem fűz az alkotás öröme - pozitívan hat rád, ha másoknak is tetszik…Ám, ha alkotó emberként kapsz lájkot vagy kommentet - erőt, szeretetet kapsz, ami ösztönöz… Sok olyan társunk van, akinek a környezete nem is tudja, hogy ír. Lehet, hogy rajtunk kívül nem inspirálja senki… Minél érzékenyebb a lélek, annál nagyobb szerepe van az egymásra figyelésnek, pár kedves szónak, és a lájkoknak. Ha nincs mögötted egy csapat, aki éltet, aki buzdít a további alkotásokra, lehet, hogy értelmetlennek tartod… Ám, ha … látod, mennyien olvasnak, lájkolnak, hozzászólnak, ihletet , erőt merítesz belőle. De természetesen nálunk efajta kényszer, feltétel, kötelezettség nincs. Lehetőségek vannak, amelyekkel érdemes élni…s éltetni másokat. Jó lenne, ha minél többen kommentelnének, lájkolnának, s ha minél több témát vetnétek fel a beszélgetésekre, hisz erre fokozott igény van.
Ha megosztasz egy képet, amihez nem fűz az alkotás öröme - pozitívan hat rád, ha másoknak is tetszik…Ám, ha alkotó emberként kapsz lájkot vagy kommentet - erőt, szeretetet kapsz, ami ösztönöz… Sok olyan társunk van, akinek a környezete nem is tudja, hogy ír. Lehet, hogy rajtunk kívül nem inspirálja senki… Minél érzékenyebb a lélek, annál nagyobb szerepe van az egymásra figyelésnek, pár kedves szónak, és a lájkoknak. Ha nincs mögötted egy csapat, aki éltet, aki buzdít a további alkotásokra, lehet, hogy értelmetlennek tartod… Ám, ha … látod, mennyien olvasnak, lájkolnak, hozzászólnak, ihletet , erőt merítesz belőle. De természetesen nálunk efajta kényszer, feltétel, kötelezettség nincs. Lehetőségek vannak, amelyekkel érdemes élni…s éltetni másokat. Jó lenne, ha minél többen kommentelnének, lájkolnának, s ha minél több témát vetnétek fel a beszélgetésekre, hisz erre fokozott igény van.
- Sajnos a modern technikák a
kommunikáció rovására mennek. A mai kor embere vagy csak minimálisan közöl
valamit, vagy … pletykál, aminek csekély a valóságtartalma, s nem az ember és a
lelke a fontos, hanem a szenzációkeltés. Kedves István, te a riportodban is
mondtad, hogy a napjaitok szerves része, hogy megbeszélitek a dolgaitokat
Margóval. Szerinted miért fontos a beszélgetés?
„A szó mondják sokszor
felesleges. Nem, nem, olykor ez menti meg azt, ami lényeges, hogy a kép, amit
adsz tiszta legyen, halkan súgva erőt ad, tiszteletet. Ne feledd, ha szavad
van, s néma, alig hallható, lesz aki megérti, megértik, s nem
felesleges...”
- Igen megbeszélni …mindig lehet,
sőt kell. A nézetek másak, hiába vagyunk már jó pár éve együtt… Nos ...sokszor
...elég egy mondat...vagy, ahogy mi vagyunk, együtt nézünk műsorokat, egy a
nézetünk..Összerázódtunk, ha nem beszélsz, nem értenek. Ha ordibálsz,
félreértenek... Sajnos mindenütt előfordul, hogy elszakad a cérna, de ez nem
lehet állandó, mert akkor nem kell beszélni…nem kell együtt élni. Azért vagyunk
párban, hogy a problémákat közösen oldjuk meg...ha nincsen szó...akkor
minek...párban élni...ha nincsen mosoly ...nevetés…minek...?...ha nincsen
érintés minek..?? El kell dönteni, mit akarunk? Párban...vagy magánosan
...élni...A rászorultság sehol nem lehet mentség… Én sem menthetem magam...soha
nem is tettem…Vagyok aki...és ...meg kell beszélnem a
párommal…mindent...Valaminek jól kellett működni, ha ennyi éve együtt
vagyunk...és ez a tisztelet...és a tolarencia...Van harag is…tányér
csörgés...de van mosoly, nevetés, élcelődés...és humor...sok - sok humor és
mosoly!!! Aki önző...maradjon csak a tükrének!!
- A beszélgetésről jut eszembe. Az
embernek meg kell tudni bízni a másikban, hisz a beszélgetés akkor lélekemelő,
ha mindkét fél szeretettel, tisztelettel és bizalommal beszélget. Adott esetben
meg kell tanulnunk nemet mondani. Ami kicsit még ennél is nehezebb, meg kell
tanulnunk kérni. Minden embernek más az erőssége. Én például a műszaki dolgokhoz
nem értek… . Emlékszem, amikor megismerkedtünk itt a facen, láttam, hogy
gyakran küldesz zenét. Kérdeztelek, hogyan lehet olyan zenét küldeni, amit nem
az idővonalamról osztok meg. Neked köszönhetem, hogy a linkeket használni,
menteni, s megosztani is tudom.
- Van – e valamiféle feltétele a
közösség tagságának? Hisz nem szabadna, hogy feltétel legyen…vagy igen?
- A Gyógyító Művészetek egy nagyon
jól összekovácsolt közösség. A mozgás- , hallás-, és látássérült emberek és
autista társaink alkotják az alkotókört. De mi lenne velünk, ha csak alkotnánk,
nem beszélgetnénk, nem lennének olvasóink? A célunk a szemléletváltoztatás,
ezért vagyunk nyílt csoport, nemcsak a tagok, bárki belelát a nálunk folyó
életbe. Sok embernek én vetem fel, hogy csatlakozzon közénk, és örömmel
megteszik… de vannak, akik önként társulnak, vagy valamelyik társunk ajánlása
alapján. Sok társunk munkájára tudok építeni, nekik ezt ezúton is köszönöm. Ha
valakit MEGKÉREK valamire, a lelkét beleadva segít. Természetesen vannak olyan
alkalmak, amikor KÉRDEZEK, amire lehet a válasz igen és nem is… ezek a kérdések
a „színfalak mögött” a lélekhidainkon, azaz chaten történnek. Az embernek annyi
a dolga, hogy meg kell tanulnia nemet mondani. Aki ezt teszi, nem sért meg vele
semmilyen szabályt. Nem mindenki szeret szerepelni. A mi közösségünk abban is
egyedülálló, hogy rengeteg lehetőség van. Szeretetet mindenki adhat és kap is
hatványozottan. Egyetlen olyan dolog van, amit nem engedek meg, az az, hogy
bántó módon kommenteljünk, bárkit megbántsunk. Nálunk ez az egyetlen, ami miatt
bárkit kizárok, hisz ezt a közösséget a szeretet élteti. Elsősorban érző
emberek vagyunk, minden más másodlagos e tekintetben. Ahhoz, hogy mindenki jól
érezze magát köztünk, ezt az egyetlen szabályt mindenkinek be kell tartania!
- Még egy utolsó kérdéscsokor. Ha
lenne lehetőséged, módod, mi lenne az a három témakör, ami elsőbbséget élvezne
számodra?
- Dióhéjban: A szeretet, a
tolerancia és az összefogás. Bővebben: Ha szeretettel fordulunk egymáshoz,
kevésbé alakulnak ki a betegségek. Tán ez az egyik megelőzési mód is, hisz a
szervezet nem termel negatív energiát. A tolerancia békét teremt. Sem az
egészség, sem a fiatalság nem érdem. Mindegyik múló állapot, sajnos ezt kevesen
látják be időben. Minden ember életében vannak olyan feladatok, amelyek
kifognak rajta, nehézséget okoznak. Ha összefogunk, közösen csodákra vagyunk
képesek, sőt időt is nyerünk…amit, ha alkotásra fordítunk, akkor nemcsak
közvetítünk valamit magunkból a világ felé, hanem a sikerélmény révén növeljük az
önbizalmunkat is. A művészetek az alkotóik és élvezőik lelkét is gazdagítani
tudják.
- Köszönöm türelmedet és a
lehetőséget, hogy én ülhettem a "riporter székben”. Szerintem, ha valaki
olvassa …egy lélekben gazdag, türelmes, odaadó embert ismerhet meg, akiben nagy
az emberek iránti tolarencia, türelem...köszönöm...
- Én köszönöm a riportot, minden
percét élveztem. A beszélgetésünknek egy extra töltetet adott az, hogy
mindketten szeretetközpontúak vagyunk!
Gerencsér Hajnalka: HISZEK
( részlet)
Hiszek a szép szóban,
A kedves mosolyban,
A szeretetedben,
A tanításodban.
A kedves mosolyban,
A szeretetedben,
A tanításodban.
Folytatjuk...
6. TEMETŐI TALÁLKOZÁS
MIKS MÁRIA
NOVELLÁJA : ÖSSZEFELEDKEZVE
A két asszony együtt érkezett. Kifulladva kapkodták a levegőt,
mire felkapaszkodtak a dombra, s elérték a temető kapuját.
Onnan már csak pár lépésnyire volt a sír. Egy percig némán
álldogáltak mellette, aztán munkához láttak. Tudták a dolgukat,
hiszen két évtizede gondozták békében, egyetértésben.
![]() |
Miks Mária |
A magasabbik, szikár asszonnyal még
a háború előtt került össze
a férfi. Tiltott szerelem volt. A lány szülei
erősen ellenezték a rangon aluli házasságot. De ők ketten nem
törődtek vele; amolyan igazi, romantikus lányszöktetés lett
belőle. Két évig éltek együtt szegényen, mégis boldogan.
Gyönyörű kisfiuk született. A fiatal férfi ekkoriban esett
hadifogságba, s évekig hírt sem adhatott magáról. A
fiatalasszony nehezen boldogult a beteges gyerekkel, s jobbnak
látta, ha hallgat szülei hívó szavára, és hazamegy a biztos
megélhetést nyújtó gazdaságukba. Egy idő után már azt sem
bánta, hogy ennek komoly ára van: hozzá kell mennie a szomszéd
birtok félnótás tulajdonosához. Azonban mindent meg lehet
szokni. Nappal dolgozott, éjszaka sírt. A fiúcska szépen
cseperedett.
a férfi. Tiltott szerelem volt. A lány szülei
erősen ellenezték a rangon aluli házasságot. De ők ketten nem
törődtek vele; amolyan igazi, romantikus lányszöktetés lett
belőle. Két évig éltek együtt szegényen, mégis boldogan.
Gyönyörű kisfiuk született. A fiatal férfi ekkoriban esett
hadifogságba, s évekig hírt sem adhatott magáról. A
fiatalasszony nehezen boldogult a beteges gyerekkel, s jobbnak
látta, ha hallgat szülei hívó szavára, és hazamegy a biztos
megélhetést nyújtó gazdaságukba. Egy idő után már azt sem
bánta, hogy ennek komoly ára van: hozzá kell mennie a szomszéd
birtok félnótás tulajdonosához. Azonban mindent meg lehet
szokni. Nappal dolgozott, éjszaka sírt. A fiúcska szépen
cseperedett.
Az alacsonyabbik,
kövérkés asszony szerepe akkor
kezdődött, amikor szállingózni kezdtek hazafelé a katonák, s egy-egy
hadifogoly is váratlanul megérkezett a faluba. A férfi csontbőr testén
lötyögött a rongyos ruha, a feje ide-oda billegett. A saját anyja is alig ismert rá. Kellett bizony néhány
esztendő, mire megint dolgozni tudott, és a faluban ismét
emberszámba vették. Ekkoriban kommendálták neki azt a jóravaló
lányt, aki fölött - igaz - már kissé eljárt az idő, de azért
megvoltak egymással. Nekik ez jutott.
kezdődött, amikor szállingózni kezdtek hazafelé a katonák, s egy-egy
hadifogoly is váratlanul megérkezett a faluba. A férfi csontbőr testén
lötyögött a rongyos ruha, a feje ide-oda billegett. A saját anyja is alig ismert rá. Kellett bizony néhány
esztendő, mire megint dolgozni tudott, és a faluban ismét
emberszámba vették. Ekkoriban kommendálták neki azt a jóravaló
lányt, aki fölött - igaz - már kissé eljárt az idő, de azért
megvoltak egymással. Nekik ez jutott.
Egyikőjük szívében sem
volt harag. A háború furcsa játékot
űzött az emberekkel, kibogozhatatlanul összekuszálta a
sorsfonalakat. Így esett, hogy az egyik házaspár - a biztos
kereset reményében - állandó napszámba járt a másikhoz. Amazok
örültek, hogy megbízható segítségre találtak a temérdek
munka közepett. A kisfiú pedig kedvére lubickolhatott a
megsokszorozódott szeretetben.
űzött az emberekkel, kibogozhatatlanul összekuszálta a
sorsfonalakat. Így esett, hogy az egyik házaspár - a biztos
kereset reményében - állandó napszámba járt a másikhoz. Amazok
örültek, hogy megbízható segítségre találtak a temérdek
munka közepett. A kisfiú pedig kedvére lubickolhatott a
megsokszorozódott szeretetben.
Később teljesen elhanyagolódtak a
köztük lévő különbségek. Azon
kapták magukat, hogy egészen összetartoznak, egyetlen nagy
családot alkotnak. Ugyanabban a házban laknak, együtt esznek, és egymás mellett
alszanak. A gyászuk is közös volt: a két férfi és a fiú szép
sorjában, egymás után mentek el. Ugyanabba a kriptába temették
őket.
kapták magukat, hogy egészen összetartoznak, egyetlen nagy
családot alkotnak. Ugyanabban a házban laknak, együtt esznek, és egymás mellett
alszanak. A gyászuk is közös volt: a két férfi és a fiú szép
sorjában, egymás után mentek el. Ugyanabba a kriptába temették
őket.
Az
asszonyok szótlanul serénykedtek.
Egyikük kiskapával
lazította a virágok körül a földet, másikuk még apróbbra
morzsolgatta kezével a száraz hantokat. Előkerült a gereblye, a
seprű, a lapát. A locsolókannából frissítő víz permetezett. A
krizantémok kora őszi színekben pompáztak, illatuk betöltötte a
levegőt. Pihegve ültek le egymás mellé a közeli kispadra, és
elégedetten pislantottak a sír felé.
lazította a virágok körül a földet, másikuk még apróbbra
morzsolgatta kezével a száraz hantokat. Előkerült a gereblye, a
seprű, a lapát. A locsolókannából frissítő víz permetezett. A
krizantémok kora őszi színekben pompáztak, illatuk betöltötte a
levegőt. Pihegve ültek le egymás mellé a közeli kispadra, és
elégedetten pislantottak a sír felé.
- Mire gondolsz? -
kapaszkodott össze hirtelen a két rebbenő tekintet.
- Pontosan arra, amire te.
- Hogyan leszünk mi odalent együtt?
- Ahogyan mindig is voltunk.
- Vajon melyikünk marad majd tovább?
- Teljesen mindegy! Az élet úgyis kiszámíthatatlan ...
- Pontosan arra, amire te.
- Hogyan leszünk mi odalent együtt?
- Ahogyan mindig is voltunk.
- Vajon melyikünk marad majd tovább?
- Teljesen mindegy! Az élet úgyis kiszámíthatatlan ...
Ebben maradtak.
7. NOVELLA FOLYTATÁSOKBAN
BURZA MÁRIA - A KÜLÖNC
25.
AKI "ÚJ ÉLETRE" VÁGYIK
Katica elmesélte anyjának Zsófival
folytatott beszélgetésüket. Majd a hazugságról kezdtek beszélgetni.
- Mennyit hazudott Endre és Era is Zsófinak!
- A hazugságok velünk élnek, félelmeinkből születnek lányom.
- Zsófi én-védő technikának mondta, s hozzá tette, hogy sok esetben
öntudatlanul alkalmazott módszer, de aki alkalmazza önbecsapások sorozatában
él.
- Gondolj bele lányom, hányan vetítik ki hibáikat a másikra, hogy
eltereljék figyelmüket a kellemetlen kérdésről, vagy a kellemetlen
helyzetből hazugság árán próbálnak kikerülni.
- Jó példa erre Endre és Era, milyen kitervelt módon játszották el
megismerkedésüket , hogy megtévesszék Zsófit, miközben régóta együtt
éltek.
- Luciferi játszma volt az lányom!Végzetes félreértések, tévhitek
születnek az efféle játszmákból és feszültségforrásként működnek
- Zsófit is megvezették, és feszültségben, bizonytalanságban tartották hosszú
időn át.Pedig ellentétes a természetünkkel!
- Ellentétes a lényegi részünkkel, az életfeladatunkkal, de erre sokan nem
ébrednek rá, mert a hazugság lelki méreg, tehát feszültségforrás.
- Berögződések, szokások , előítéletek, aggódások, önbecsapások, mások
becsapása, felvett szerepek, téves elképzelések. -
Börtönfalak, lányom, le kellene bontani! Megismerni a különbséget a
reális és az elképzelés között, megtalálni a középutat, bízni
önmagunkban, legyőzni a félelmet.
- Meglepsz anyukám az elmélyült gondolataiddal!
- Felszínes embernek ismertél?
-J aj dehogy,csak azt hittem két lábbal a földön élő emberként, távolabb áll
tőled a spiritualitás.- Tévedtem bocsánat.
- Egészen fiatalon valóban távol állt tőlem, de édesapád nagy tanítóm
volt, és megértettem, megtapasztaltam, hogy a spiritualitás lényeglátást
jelent, és sok minden van, amit elmével nem érthetünk meg.
- Zsófi is ezt mondta.
- Nem lep meg, a középút megtalálása . Használd az elméd,, de ne légy az elme
által felhasznált!
- A valódi tudás székhelye a szív! Zsófi így mondta, és én is ezt vallom.
- Helyesen teszitek! A szív útja és nyelvezete őszinte, nem megtévesztő. Így
azonos szókészlettel dolgozunk, s miközben figyelünk a másikra, önmagunkat
ismerjük meg.
-Z sófi is hasonlóan mondta. Endre életét a saját életével
párhuzamban vizsgálta meg
- Minden bizonnyal felismerte, hogy Endréből hiányzik az ősbizalom.
- Felismerte, látta, hogy fél az odaadástól, miközben mélyen vágyódik egy
igazi társkapcsolatra-.
Zsófiban viszont jelen van. A fájdalom , mint önvédelem és az öngyógyítás
eszköze nem fél saját vérző sebébe nyúlni
- Nem félt, mert meg akarta érteni Endre viselkedését, azt mondta nekem,
akkor tudom elengedni
az egész történetet, ha megértem üzenetét.
- Zsófi meglátta, hogy Endre egyfelől büszke és karizmatikus ember,
másfelől támad, ha veszélybe érzi magát. Látszólagos nyugalma mögött
nagyon sérülékeny, és vannak finom érzései, ugyanakkor kissé önfejű és
véleményéhez végletekig ragaszkodó , aki imádja a kihívásokat de nem látta
meg , hogy az életében jelentkező akadályokat segítségként használja fel.
- Azt sem látta anyukám,hogy mindenre van egy gyógyszer, a SZERETET. Nem
a férfi és nő közötti, , hanem a mindentől és mindenkitől
függetlenül létező SZERETET, melyet az ókori
görögök Agape = tárgy nélküli szeretetnek
neveztek el. Mindenki képes létrehozni tudatosan , mert nem követeli meg, hogy
szentté váljon az ember, azt sem hogy letagadja vágyait. Nem kell Teréz
anyává válni hozzája. Azért lenne szükséges és minden embernél, mert
szeretettel teli személynek lenni jó érzés, hiszen a Szeretet lényegünk
magja.Ez nem más, mint rezgés, s minél finomabbak a rezgéseink, annál kevésbé
tudnak bennünket a durvábbak befolyásolni. Az agy bizonyos frekvencián
mozog , ezt Zsófi mondta, és ahogy a rádió sem képes fogni a középhullámot, úgy
a Szeretet hiányában élő ember sem képes felfogni azokat az eseményeket,
amelyek Szeretettel telítettek.
………………………
26. AMIRE NEM LEHET TELJESEN
FELKÉSZÜLNI
![]() |
Burza Mária |
Egy napon Zsófi édesanyja rosszul lett. Zsófi kihívta hozzá a házi orvosukat,
aki megnyugtatta , hogy nincs életveszélyben az édesanyja, de a biztonság
kedvéért beutalja a klinikára, hogy egy-két vizsgálatot végezzenek el .
Zsófi kocsival bevitte a klinikára anyját, beszélt az orvossal, aki arra kérte,
hogy menjen haza, majd telefonon értesíti ha túl lesz két vizsgálaton, és akkor
mehet érte, és hazahozhatja. Zsófi alig tudott a vezetésre koncentrálni, olyan
rossz előérzetei voltak. Hazaérve leste a telefont, úgy érezte ólom lábakon jár
az idő, de az csak nem csengett. Este tíz órakor felhívta a klinikát, beszélt
az orvossal, aki annyit mondott, hogy nyugodjon meg, még egy vizsgálat hátra
van, és éjszakára bent tartják az anyukáját, de másnap reggel nyolckor keresse
őt telefonon, és megmondja mikor vihető haza.
Nem tudta mitévő legyen, éjjel csak nem mehet be, zavarni a többi beteget,
győzködve magát. Imádkozott és hajnal felé elnyomta a fáradtság.
Reggel nem telefonált, hanem bement a klinikára, anyukája osztályon feküdt,
beszéde lassú és alig érthető volt Zsófi tudta, hogy az éjjel kisebb stroke
érte,amit a főorvos meg is erősített, s elmondta, hogy napjai vannak hátra, a
májműködésével is gondok léptek fel. Zsófi szinte eszméletlen állapotba ment be
dolgozni és szabadságot kért, hogy anyja mellett lehessen. Fiának , lányának
telefonon elmondta a tragikus hírt. Lánya egy órán belül bent volt a klinikán
és ketten ültek a mama ágyánál, majd fia is haza repült, hogy láthassa és
elköszönhessen szeretett nagymamájától, és azért is, hogy anyját ne hagyja
magára ezekben a fájdalmas napokban.
Édesanyja az első két napban időnként magához tért, s kezével próbálta
megszorítani lánya és unokája kezét, de nem volt már abban a drága anyai kézben
erő. A harmadik naptól kezdve anyja kómába esett, Zsófi az ágya szélén ülve
folyamatosan beszélt hozzá, amikor a lánya és a fia kimentek a kórteremből,
megtehette, egy ágyas szobában feküdt édesanyja.
- Anyukám! harcolj kérlek ne add fel, mondta ilyenkor Zsófi . Harcolj, hogy
haza vihesselek. Nem baj , ha járni se tudsz, ha etetnem kell téged, boldogan
megteszem, csak maradj még velem.Kérlek és sírva fakadt. Úgy érezte , anyja
hallja minden szavát. De a negyedik naptól kezdve, látta és orvosként jól
tudta, hogy már csak egy keskeny sávon van itt anyja tudata, a lélek készül az
átmenetre. Akkor így szólt anyjához:
- Drága édesanyám! Az előző napokban szörnyen önző voltam, amikor azt kértem,
hogy maradj velem, nem tudom elmondani azt a fájdalmat , amit a gondolat szült
bennem, hogy elveszíthetlek, és ez a gondolat szörnyen önzővé tett. Tőled a
szeretetet tanultam meg és azt hiszem most kezdem igazán megérteni mit jelent!
Nem magunkra figyelünk, hanem a másikra és azt akarjuk, hogy neki jó legyen, úgy
ahogyan Ő szeretné. Bocsáss meg nekem! S mindent bocsáss meg , amit életem
során helytelenül tetten. Megértettem már, hogy a tett az elméhez köthető, de a
cselekedet mindig szívből történő.Tudom, hogy lelked megérti beszédem, ezért
arra kérlek, úgy legyen, ahogyan Te akarod. Ha menni akarsz, Isten adjon könnyű
átmenetet. Nagyon szeretlek, és köszönöm szeretetedet, csodálatos édesanya
voltál, és maradsz is nekem. Olyan szeretnék lenni anyaként, amilyen te voltál!
Zsófi késő éjjelig
beszélgetett a fiával, majd így szólt hozzá:
- Feküdjünk le fiam, mindjárt megvirrad, korán kell kelnem, megyek be a
klinikára a mamához.
Másnap reggel Zsófi telefoncsörgésre ébredt, bár nagyon fáradt volt, de szinte
kipattant az ágyból, rossz érzése támadt.
Csak nem édesanyámmal történt valami, - gondolta, majd felvette a
telefonkagylót. A lánya hívta a klinikáról.
- Anyukám most értem be a klinikára, azonnal gyere, a mama haldoklik.!
Zsófi szinte öntudatlanul ült a volán mögé(, a fia még aludt, nem keltette
fel)Sorozatosan piros lámpát kapott, s míg várakozott, hangosan mondogatta:
- Anyukám, kérlek várj meg, úton vagyok hozzád a klinika felé.
Kettesével szelte a lépcsőket, szinte bezuhant a kórterembe, lánya ott ült az
ágy szélén, és sírt.
Zsófi felemelte anyja fejét, szinte karjaiban tartotta, és látta ki-kihagyó
lélegzetét, majd egy mély sóhaj, és anyja visszaadta lelkét Teremtőjének.
Zsófit erős sírás rázta meg abban a percben, majd lányával összeölelkeztek, és
együtt sírtak. Aztán szólt az orvosnak, s míg a szokásos teendőket végezték
anyja körül lányával együtt kimentek a folyosóra. Sírógörcsöt kapott, s
hosszúnak tűnt a várakozás , mire bemehettek anyjához a kórterembe.
Leült anyja ágyának szélére, lánya vele szemben egy székre ült, nézték
mindketten az élettelen testet, az anyáét és nagymamáét. Zsófi megfogta anyja
kezét , megcsókolta és érezte még az anyai kéz finom melegét. Könnyeik
hullottak, majd hirtelen egymásra néztek, és lánya törte meg a fájdalom
csendjét.
- Anyukám, hirtelen olyan megnyugvás fogott el, mintha a mama átölelt volna ,
és hozzám szólt volna, úgy éreztem azt mondja:-
Ne sírj drága kis unokám, én már a legjobb helyen vagyok.
Zsófi nézte a lányát, majd csendesen megszólalt:
- Különös, én is hasonlót éreztem, biztosan átölelt bennünket a lelkével.
Még egy ideig maradtak, míg el nem vitték a halott édesanyát, akinek szeretete
halála után is átölelte szeretteit.
………………..
27. TEMETÉS UTÁNI HETEK
Zsófi édesanyja temetése után a
munkájába menekült. Fia két hétig itthon maradt vele, majd vissza kellett
repülnie. Zsófi vitte fel a reptérre, majd ráköszönt az egyedüllét, amikor a
klinikáról és magán rendelőjéből haza tért. Ilyenkor bement anyja szobájába,
leült az ágyára és visszaemlékezett anyja utolsó heteire. Egy alkalommal, a
halála előtt egy hónappal , anyja kiment Zsófihoz a konyhába.
- Érzem, a halászlé illatát Zsófikám!
- Igen, már fő, tudom mennyire szereted!
- Drága gyermekem voltál , vagy és maradsz is nekem. Úgy bánt, hogy nem tudok
segíteni a főzésben!
- Sose bánkódj emiatt anyukám, örömmel főzök, és bízom benne, hogy jó étvággyal
eszel majd az ebédből. Nekem az is segítség, hogy itt vagy Anyjához lépett, aki
leült a konyhában egy székre és el-elnézte lányát főzés közben. Zsófi
megsimogatta az arcát és megpuszilta. Anyja megfogta Zsófi kezét és ezt mondta:
- Veled maradok az utolsó percig, ameddig lehet! S különös mosoly jelent meg az
arcán.
Akkor Zsófi nem is igen értette , de most visszaemlékezve, ennyit mondott:-
- Már értem anyukám ! Érezted, hogy nemsokára el kell menned. Mennyire hiányzol
nekem! S könnyei megeredtek.
Lánya gyakran meglátogatta,
barátnőjével is naponta beszélt telefonon, és Katica anyja szinte naponta
elment esténként Zsófihoz. Tudta, hogy az esték lehetnek nagyon fájdalmasak,
amikor a munkájából haza térve, az üres ház fogadja. Úgy érezte , most lett
csak igazán a lánya Zsófi, hiszen árva lett, anyját elveszítve.
Egy este Zsófi a számítógép elé ült, hogy fiának írjon, s látta, hogy
Endrééktől néhány levele van.
- Hát persze, gondolta, már régen meg se néztem a leveleimet.
Era írt neki az utazásukról, Endrét dicsérve.
"- Ha láttad volna Zsófikám, hogy kihúzta magát Endre mellettem, és
mindenben a kedvem kereste!"
- Szegény nő, mondta Zsófi hangosan, hát ennyire bizonytalan lábakon áll a
kapcsolatotok! Minden leveledben ezt bizonygatod!
Era kérte Zsófit mindegyik levelében, hogy írjon, mert mint írta, számára
fontos, hogy megmaradjon a barátságuk. Miféle barátság ez?- gondolta Zsófi!
Majd röviden válaszolt Era leveleire.
Kedves Era!
Leveleidet, a fotókat és a videót megkaptam. Valóban régen írtam, édesanyám
betegsége, a halála s az azt követő feladataim nagyon elfoglaltak. Örülök, hogy
szép helyeken jártatok, kívánom, hogy a leveleidben leírt boldogság maradjon
meg nektek!
Üdvözlettel: Zsófi
Néhány nap múlva Endre írt
Kedves Zsófi!
Boldogok vagyunk, szerelmi életünk csodálatos jelenleg, de , hogy meddig tart ,
azt nem tudhatom!
Üdvözlettel: Endre
Zsófi csak nézte a monitort. Ez az
az ember, akit megszeretett, aki ennyire érzéketlen, hogy a szerelmi életüket
taglalja, miközben ő gyászolja édesanyját. Még csak részvétét sem nyilvánítja.
Eszébe jutott, hogy egyszer azt írta neki Endre, hogy nem ment el az édesanyja
temetésére. Akkor nem kérdezett rá az okára, de nagyon furcsállotta, hogy egy
ember a saját anyja temetésére ne megy el. Bármilyen volt is, mégis felnevelte!
Endre levelére így hangzott a válasza:
Kedves Endre!
Kívánom, hogy a boldogság életed utolsó pillanatáig veled, veletek legyen!
Üdvözöllek benneteket: Zsófi
Hosszú csend következett, majd egy nap újabb levél érkezett Endrétől.
………………….
28. ÚJABB LEVELEK
Zsófi a munkából haza térve, mindig
bement anyja szobájába, leült az ágya szélére, és gondolatban , néha hangosan
beszámolt napjáról úgy, mintha anyja ott feküdne az ágyon. Egyszer arra
gondolt:- Ha valaki látna és hallana , azt hinné megörültem, pedig nem! Nekem
jelen van napjaimban az édesanyám, akkor is, ha fizikailag már nincs itt, de
itt él a gondolataimban és a szívemben. Érzem, hogy Ő is sokszor gondol rám, és
lelkével átölel .
Majd felment az emeleti
dolgozószobájába, leült a számítógépe elé, hogy levelet írjon a fiának. Akkor
látta, hogy levele érkezett Endrétől.
Kedves Zsófi!
Részletekben írt a levelem, egy
fontos erőművi munkán dolgozom. Számomra igen izgalmas a feladat. El is kell
utaznom a tetthelyre, mely közel van a városodhoz, ahol laksz. Arra gondoltam,
találkozhatnánk, természetesen csak akkor , ha te is szeretnéd.
Szeretettel: Endre
Zsófi eltűnődött Endre levelén. A
szeretet érzése a férfi iránt ott élt benne, de már nem szenvedett, bár a
fájdalom még nem égette el magát teljesen .
Röviden válaszolt:
Kedves Endre!
Örülök a megbízatásodnak, biztos izgalmas feladat számodra. Természetesen ha
Erával együtt jössz, szeretettel látlak benneteket, ha a munkáddal
összeegyeztethető.
Üdvözöllek mindkettőtöket: Zsófi
Még az nap jött a válasz Endrétől.
Kedves Barátnőm!
Köszönöm a felajánlott kedvességed, de Erával aligha tudnék menni, ugyanis egy
ideje már, hogy napokra eltűnik, fogalmam sincs , hogy merre jár. Hiába
kérdezem , hogy mi a gond, nem válaszol. Hát bizonyára én vagyok a probléma!
A munkám valóban érdekes, de nem untatlak vele, hiszen távol állhat érdeklődési
körödtől. Csak felszínesen említem meg, hogy egy erőművi turbinalapát
meghibásodásával, annak javítási lehetőségégéről a tervezési munkát is bele
értve van szó, ezért kell a helyszíni felmérés.
Zárom soraim.
Szeretettel: Endre
Zsófi válasza:
Kedves Endre!
Megdöbbenve olvastam leveled. Te jól ismered Erikát, próbálj meg a kedvébe
járni, és beszéljétek át a problémát. Szeretettel minden gyűrődés kisimítható.
Az élet túl rövid ahhoz, hogy veszekedéssel éljük le. Mutasd ki a
szeretetedet!Légy kedves vele, s ha túl leszel a munkádon esetleg utazzatok el
valahova. Bizonyára sokat van egyedül Era. .Gondolom a lányáékhoz látogat el.
Ne haragudj, de ha egyedül jössz, helyesebbnek látom, ha nem találkozunk.
Mindkettőtöket üdvözlöm: Zsófi
Endre válasza:
Kedves Barátnőm!
Legyen ahogy szeretnéd!De ha nem terhellek vele, időnként szeretnék neked írni.
Vigyázz magadra!Egyszer írtam neked, hogy te voltál az első nő életemben, akit
a lelkén keresztül szerettem meg. Igaz , a szex mindig fontos volt nekem, ezt
soha nem is tagadtam!A plátói szerelem se tartozott a világomhoz.De veled
valahogy másként történt. Másként éltem át , s már tudom, hogy a lelki -érzelmi
alapokra helyezett szerelem egy földön túli boldogságot ad. Én mégis feladtam,
amikor Era visszajött hozzám és átbeszéltük a problémánkat. Miért? Nehéz erre
válaszolnom, talán féltem , féltem attól a szeretettől, mely ismeretlen volt
számomra, amelyről te sokat írtál nekem. Beléptem a szeretet-világába, de
visszafordultam. Tudom , nagyon megbántottalak, bocsáss meg, ha tudsz. Későn
ismertem fel az értékét, melyet te mutattál meg nekem.Köszönöm. Hülye egy
természetem van, nehéz ember vagyok és munkamániás. Mindig üdítő volt olvasnom
leveleidet, és szeretnék veled a jövőben is beszélgetni. S még valamit:Erika
nem a feleségem , nem is volt. Első leveleim egyikében leírtam neked, hogy a
válásom után megismertem egy nőt, és néhány találkozás után hozzá költöztem az
albérletemből, mivel a volt feleségemnek meg a fiamnak ott hagytam a lakást,
amit én vettem annak idején. Akkor azt is írtam, hogy 5 éven át boldogan
éltünk, majd egy nap váratlanul megkért, hogy költözzek el. Felajánlotta azt a
házat, amelyben azóta is élek. Elfogadtam, néha-néha eljött hozzám (erről is
tettem említést), majd hosszú időre távozott. Lefoglalt a munkám , meg a hegymászó
szenvedélyem. A szívműtétem sok mindenben megalkuvásra kényszerített. Talán
megérted. Barátságunkból szerelem lett, s számomra feledhetetlen. Pedig még
csak meg sem csókoltalak. Sokáig harcoltam magammal, az érzéseimmel, de aztán
az értelem fejet hajtott érzelmeim előtt. A vadember kezdett szelíddé válni.
Amit nem tudsz, hogy az orvosom kilátásba helyezett egy újabb szívműtétet és
teljes nyugalmat rendelt el. Nyugalom egy nyughatatlan embernek_! Ne hidd, hogy
nekem egyszerű volt, de az életösztön erősebb volt bennem.
Sokat írtam. Szeretettel: Endre
…………...................…….
29. ISMÉTLŐDŐ TÖRTÉNET...
Zsófi naponta olvashatta Endre
leveleit, aki naponta írt, és egyre hosszabban. Zsófi mindig válaszolt
leveleire, néha Endre telefonon is felhívta, ilyenkor hosszasan beszélgettek,
napi eseményekről, a közelgő választásokról.
Egy alkalommal arra kérte Zsófit, hogy definiálja neki a szeretet és a szerelem
fogalmát. Zsófi meglepődött ezen a kérésén, majd a következőket írta .
Kedves Endre!
Sokat beszélgettünk a
"múltban" a SZERETETRŐL, melyet definiálni nem is egyszerű, sokkal
könnyebb lenne leírnom, hogy mi az , ami nem Szeretet. Az bizonyos, hogy
mindkettő érzelem, s mivel minden energia, így az érzés és érzelem is az.
SZERETET: két szintjével találkozhatunk, az egyik az egós szeretet, a másik , a
feltétlen(önzetlen)SZERETET.
Az egós szeretet: birtokló, korlátozó,
kisajátító,( ez az ismertebb sajnos napjainkban) és az ezekhez tapadó negatív
érzelmek, mint a düh, a féltékenység, a harag, szorongások. Valójában ez
eltorzult szeretet, melyből szenvedéseink fakadnak.
Önzetlen SZERETET:elfogadó, megértő, megbocsátó, nem címkéz, nem ítél, és
áradó. Talán emlékszel egyszer a Nap szeretetéhez hasonlítottam.
Szerelem: én a SZERETET legmagasabb szintjének tartom. Biztos ismered a mondát
a ketté tépett emberről(isteni büntetés, mi szerint keresse meg a másik felét.)
Mennyi igaz ebből a mondából nem tudom, de az tény, hogy csak kevesen találják
meg a másik felüket,, s talán ezzel magyarázható a férfiak vadászszenvedélye,
keresnek valamit, talán maguk se tudják, hogy mit(akkor meg hogyan is találnák
meg), ezekből a kalandozásokból egy sor konfliktus ered,majd újabb sebek, újabb
keresések.
A szexnek két funkciója van:
1. fajfenntartás
2. örömszerzés - benne a SZERETET lehetősége, de még nem SZERETET!
Nézzük a férfiak részéről: tudva levő, hogy vizuális típus, tehát az" ágyéki
szemével" nézi a nőt. Ebből lesz egy-két alkalmi kapcsolat, lehet hosszabb
is, de hosszú távon nem működő . Miért? 1. A test öregszik, és nem azt a
látványt nyújtja amit korábban.
Nincs benne a megtartó erő , ez lenne a SZERETET, elfogadás,.Szeretlek olyannak
, amilyen most vagy! De ehhez kellene, hogy a kezdeti pontnál ne csak az ágyéki
szem lásson, hanem az elme(szellemiség)és a szív szeme is és összhangban a
nővel. Ha ez a" három
szem"együttesen néz és lát, akkor jöhet létre a Szerelem/test-lélek-szellem/,
mely egy összeolvadás, és a szex átlényegül, mert az Egység érzetét adja, amit
elveszített az ember.
Minden keresés mögött ki nem mondott szeretet-éhség áll, pedig a Szeretet
magként ott van minden emberben elrejtve, és arra vár, hogy kivirágozzon. Most
jogos ha felmerül benned a kérdés: Ha bennünk van a Szeretet magja, miért nem
virágzik ki? Mi kellene hozzá?
Elsősorban tudatosan tudni, hogy magunk is Szeretetből jöttünk létre!Tudni
kellene szeretni önmagunkat, egészséges önképet kialakítva és felépítve.
Miért nem így történik? Erről könyvet lehetne írni, egészen a magzati léthez
visszanyúlni. Ha képesek lennénk megbocsátani magunknak, akkor tudnánk
megbocsátani másoknak, mert valójában nem megcselekszem a megbocsátást, hanem
megértem a másik ember viselkedésének gyökér-okát
és a megbocsátás ezáltal megtörténik. Tehát a Szerelem két szabad ember
szövetsége, két lélek, két test összekapcsolódása. De befejezem, mert így is
regényt írtam, csak még egy gondolatot!
Nézzük meg a kérdést a nő oldaláról! a nők jó része napjainkban azt nézi mi a
férfi foglalkozása, milyen autója van s.t.b., egyszóval az anyagi javak oldalát
látja, azt szereti , nem az adott férfit(ahogyan a férfi a nő testét), de ezek
mind idővel változóak, átalakulnak, vagy elvesznek, mert a múlandóhoz
tartoznak, és ha elvesznek, vele elvész a szerelem is, mert amit szerettek,
idővel változott, átalakult, vagy elveszett.
Remélem férfiként nézve is megérted a leírtakat...
Jó egészséget, örömteli napokat kívánok!
Zsófi
Folytatjuk...
VÁLOGATÁS I. P. STEVE
VERSEIBŐL
Őszen is szép az ősz még
Már csak emlék a fák alatti séták,
csacsogva, vagy olykor percekig némán,
séta, boldogan veled a ligetben,
de nem maradtam végleg a szívedben.
Régen volt, ma már nem tehetünk
semmit,
jött az ősz s a szél az esővel elvitt,
jött az ősz s a szél az esővel elvitt,
a napsütés már máshol szárított meg.
Egy kép, most érzelmet világított meg,
ami mégsem érte el feledését
s egy könnycsepp csillog a mosolyív végén.
-------------------
Ocsúdás
Fölösleges álom, hagyom, hogy
szálljon,
legyen belőle kéregető vándor,
majd néha visszatérő, érző koldus,
míg egyszer a valóság felé fordul.
Álmok öltöznek díszes álruhába
s szakadt rongyot ad az éj elmúlása.
Tovatűnnek a varázs színességek
és az ébredés talpig feketében.
I.P.Steve
----------------------
Ruhaváltó évszak
Hűtlenül elhagyott a nyár,
az őszt küldte és tovaszállt.
Sokat fázok, azért mondom:
a melegtől vagyok boldog,
mikor a napsugár árad
és a hűvös szél nem támad.
Most még csak a szellő suhan,
de ettől ébred a tudat,
hogy végéhez ért az évszak
s ajándék, ha meleg még van.
Van, de azt ki tudja meddig,
mert az ősz a télhez elvisz.
Elhagytál te nyár, messze szállsz!
Nézek utánad, meg nem állsz,
hűtlenségedben hűl a hőd,
hajnalban felhőd lesz a köd.
Holnap már csak felejtőben,
emlék minden az időben.
Négy évszak van, nincs ötödik,
hol a lét maga öltözik.
Egymást váltják , Tél, Tavasz, Nyár,
soron most az Ősz szaladgál
s olyan nincs hogy összevesznek.
(Minket egyszer öltöztetnek.)
...................................
VÁLOGATÁS BURZA MÁRIA
VERSEIBŐL....
A LÁTÓHATÁR APRÓ JÁTÉKBA SZŰKÜL
Néhány régi leveled
olvasom újra, lassan
olvasom újra, lassan
ringatózom a múltban,
majd eszmélve
fejemhez kapok,
a szavak összetörten
hullanak a porba.
Darabonként rakosgatom
újra, csöppnyi ígéretmorzsák,
újra, csöppnyi ígéretmorzsák,
valaha a reményt adták,
most romhalmaz, meredten nézem,
mennyi mindent jelentettek régen,
nem tudtam még akkor,
csak megtévesztő ígéret.
Most csend hajt ki fű közül
virágzón,
harmatpára remeg a légben,
harmatpára remeg a légben,
sápadt benne ki vétkes és vétlen,
lebeg a kép , álmokat takarva,
míg virul a fonnyadó mámor
az éltető tavaszban.
Ragasztott szavak állnak össze,
az értelem helyett ez már a lélek könnye,
az értelem helyett ez már a lélek könnye,
hervatag mosoly árnyékában pihen egy álom,
lágy fuvallat viszi végtelen távol,
magasba nyúló fenséges
hegyek kéksége szürkül,
a látóhatár apró játékba szűkül.?
--------------------------
LÁNGOK
Amikor két szív egyszerre dobban,
önmagukat megélve a másikban,
mikor a két teljesség összeér,
nevet az Ég, a Szeretet dala
bejárja a földtekét.
Amikor egyikben már nem lobog a
láng,
parázslóvá vált, a másik könnyet ejt,
mást nem tehet, erőszak a Szeretetben
soha nincs jelen!
Elsötétül az ég, fentről a gyász
zenél,
a magára maradt láng, egyedül megy tovább,
de lángjában él a másik láng, mint emlék,és
nem engedi semmivé lenni.
Egy kapcsolatban mindig annak a
nehezebb,
aki jobban szeretett, akiben tartós az érzelem,
nem szalmalángként volt jelen.
Ki tudja mit jelent a Szeretet,
tudja,
mi érték- el nem vész, s mi értéktelen,
előbb-utóbb elenyész,
minden múlandó semmivé foszlik szét,
csak a Szeretet él örökké!?
--------------------
EGYMÁSNAK MEGMARADNI ÖRÖKRE
Eltűnt napok, hónapok és évek,
csak szívem őrzi a sok emléket,
a Veled átélt feledhetetlen szépet.
Talán hajóra szálltak az elmúlt
percek,
hogy elveszettek soha ne legyenek,
most csendesen ringatóznak
álomtengeren, hozzájuk álmaimban
visszamegyek.
Ott lelkem Lelkeddel együtt evez,
a határoltból átlépve- a határtalanban
lebeg, ahol átölel bennünket az
az érzelem, melyet lelkünk
halhatatlanná tesz, mert nincs
más célja, csak egyetlen egy,
egymásnak megmaradni örökre.
Mikor az éj a reggelhez ér,és
új napot tesz elém, Rád gondolok,
tudom csak a ma van, a pillanat,
bár szemeimmel nem láthatlak,
de szívemben mindig jelen vagy,
így az érzés és a látás egy más
szinten, de jelen van, megmarad.
Ha nehéz is lesz a nap,
ha bánat szegélyezné utamat,
ha érezni fogom magányomat,
szívembe tekintek, s Te ott vagy,
a bánatfelhők tova suhannak.
Benned a legnagyobb Kincsre leltem,
Te voltál és vagy szívem egén a Nap,
ezért a Kincsért Istennek hálát rebeg ajkam.
8. HAZAI TÁJAKRÓL
NAGY VENDEL
LEGÚJABB VERSEI
EMELJED FEL...
(MÁRIA NAP ELŐTTI GONDOLATOK)
magasra kezedet,
csapjad össze
most a tenyered.
énekeljed
a dalt énvelem.
messzire zengjen,
mindenki hallja,
s velünk dalolja,
Alpok,és Kárpátok orma.
Nagyasszonyunknak felajánlott
ősi Szent Korona,
földünket óvva takarja.
nem veheti el senki soha.
Március,Június, Október hava.
nem lehet mihozzánk mostoha ...
SZABADKA, ZOMBOR, ÚJVIDÉK,
nekünk a régi még.
KASSA, POZSONY, KOMÁROM, MEG EPERJES,
elvesztek az álmaink,
de miénk lesz .
mert miénk az
amelyik összenőtt,
ami összetapadt.
Ungvár,Várad,Gyulafehérvár,
Arad, Kolozsvár, Temesvár,
mind magyar szóra vár.
elmehetnék hobónak,
öreg vagyok én már
cirkuszi bohócnak.
emeld fel kezedet, fejedet,
s majdan szavadat,
indulj meg végre,
akár a cirkuszos lova,
Kevermesnek és Dombiratosnak,
a felajánlott ország felé,
küzdjél meg érte,
ne legyél ledér.
s hogy én is ott legyek,
ha fúj,a esik,
megyek veletek.
beállok a sorba,
hogy sorra kerüljek.
ha sokat beszél hozzád egy nő,
szimbolikusan értve,
biztosan szeret,féltve
ha nem szól egy szót se,
kezdhetsz aggódni érte.
megtaláltam a vajat
mások füle mögött,
hol nagy az indulat.
nadrágomra keveri a vizet
a turbolencia.
pedig nem esik
csak fúj....a bestia.
hallgasd mit mond
a harangszava,
mit is énekel?
azt csengi hogy
giling galang,
fehér galamb...
csőrében olajág,
nyakán szorul a
nemzeti színű szalag.
házát , földjét, szőlőjét,
házát, földjét, szőlőjét,
zúgja a nagyharang,
cirkuszi bohócnak.
emeld fel kezedet, fejedet,
s majdan szavadat,
indulj meg végre,
akár a cirkuszos lova,
Kevermesnek és Dombiratosnak,
a felajánlott ország felé,
küzdjél meg érte,
ne legyél ledér.
s hogy én is ott legyek,
ha fúj,a esik,
megyek veletek.
beállok a sorba,
hogy sorra kerüljek.
ha sokat beszél hozzád egy nő,
szimbolikusan értve,
biztosan szeret,féltve
ha nem szól egy szót se,
kezdhetsz aggódni érte.
megtaláltam a vajat
mások füle mögött,
hol nagy az indulat.
nadrágomra keveri a vizet
a turbolencia.
pedig nem esik
csak fúj....a bestia.
hallgasd mit mond
a harangszava,
mit is énekel?
azt csengi hogy
giling galang,
fehér galamb...
csőrében olajág,
nyakán szorul a
nemzeti színű szalag.
házát , földjét, szőlőjét,
házát, földjét, szőlőjét,
zúgja a nagyharang,
ringy - rongya,
ringye - rongya,
csendíti a lélekharang.
nincsen veszve semmi,
megtudsz nevettetni.
ki érti, elönti a harag.
jöhet a menet,
hangod messze viszik a vizek.
asztal szék marad,
a többi jön velem.
ki az úr a házból.
nem nevet,
kulturáltan együtt érez.
ha kapsz valami díjat,
már nem írhatsz bármit,
ha elismernek,
gondolod magadban,
írhatsz akármit.
kritikusoknak még nem
emeltek szobrot,
nem neveztek el teret,
s főutcát sem
ez idáig róluk.
olvasóim kérdik tőlem,
miért szapulom folyton őket,
mert ők sem kímélnek engemet,
a beste lelkületűek.
írásaim hangulati elemek.
a profik dolgoznak,
hajszolják a hasznot,
küzdenek az idővel,
az amatőrök alkotnak.
szépen, nyugodtan,
elmélázón, csendesen.
van idejük rá.
rend és fegyelemben,
mint ahogy az öreg Föld
száguld énvelem
a Tejút rendszerben,
egy fekete lyuk felé ,
az örök végtelenségbe,
beletemetkezve.
csendíti a lélekharang.
nincsen veszve semmi,
megtudsz nevettetni.
ki érti, elönti a harag.
jöhet a menet,
hangod messze viszik a vizek.
asztal szék marad,
a többi jön velem.
ki az úr a házból.
nem nevet,
kulturáltan együtt érez.
ha kapsz valami díjat,
már nem írhatsz bármit,
ha elismernek,
gondolod magadban,
írhatsz akármit.
kritikusoknak még nem
emeltek szobrot,
nem neveztek el teret,
s főutcát sem
ez idáig róluk.
olvasóim kérdik tőlem,
miért szapulom folyton őket,
mert ők sem kímélnek engemet,
a beste lelkületűek.
írásaim hangulati elemek.
a profik dolgoznak,
hajszolják a hasznot,
küzdenek az idővel,
az amatőrök alkotnak.
szépen, nyugodtan,
elmélázón, csendesen.
van idejük rá.
rend és fegyelemben,
mint ahogy az öreg Föld
száguld énvelem
a Tejút rendszerben,
egy fekete lyuk felé ,
az örök végtelenségbe,
beletemetkezve.
2017 SZEPTEMBER
08. - ÁN, SZŰZ MÁRIA SZÜLETÉSE NAPJÁN
...................................................
AZ ÉLET KEGYETLEN
Jövök, megyek , intézkedek,
aláírok, pecsételek,
értek is hozzá,
meg szeretem is.
gondolhatsz ide bármit,
gondolkodásból élhettek,
hiába,
az élet kegyetlen veletek.
AZÉRT NÉHA FÉLEK,
NEM RÖHÖG, EGYÜTT ÉREZ.
kérdik tőled mikor születtél,
tavasszal e vagy ősznek idején,
mindenre nem emlékezhettél,
az rémlik csupán hogy
ganyéhordás idején,
AMI LEHET TAVASSZAL,
VAGY BÁRMELYIK ÉV TELÉN.
s nem az hal meg általában
aki koros,
hanem aki soros.
ezt még elkerültem,
eddig nem történt meg velem.
majd ha utólér a kórság,
s keres a Járkállás bíróság,
az ígéret adósság.
felíratom az emléktáblámra,
SZEKSZÁRDI HÁZAM FALÁRA,
ezt a rövidke strófát.
egy szabad országban
a szabad sajtóban
arról szabad írni,
amiről szabad.
SZÁRNYALHAT A GONDOLAT,
ne legyél túlzottan Magyar,
megbunyóznak a víz alatt.
jó nektek, ti maradhattok,
de nekem mennem kell.
a kutya ugat, vagy mar,
a TÖRTÉNELEM halad.
beszélgethetünk itt fura dolgokról,
érti aki érti,
de azt elmondhatom,
jön még a kutyára kamion..
2017. SZEPTEMBER
10.
................................................
MONDHATOK EGY VICCET PAPA?
(UNOKÁS VERSEK)
Szeptemberben újra
beindult az iskola,
sok okosságot
hoz haza az unoka.
versel és számol
olvassa a meséket,
vele énekelek,
hogy aszongya,
Csicsónénak három lánya.....
mind a három egy szoknyában....
meg efféléket.
jön a sok ötös is,
újdonságot is hoz néha,
mondhatok egy viccet papa?
igen, hogyha nem csúnya.
becsukott tenyerét felém nyújtja,
na mi van a kezemben?
feleletre várva
mosolyog az arca,
eljátszom hogy nem tudom a választ,
pedig ismerem a poént,
az reá a felelet,
hogy görcs.
NEM EGY NAGY VICC,
DE AZ ÖVÉ.
figyelem az arcát,
kínos a csönd,
első vicce talán,
mi jöhet még ezután?
elfeledte a szót,
zavartan áll.
aztán szeme felcsillan
mint aki rátalál,
na mi van a kezemben?
vidáman újat próbál,
mond hát gyorsan hadd halljam....
rávágja mi eszébe jut,
őszinte a gondolata,
csípőficam.
beugrott a nyakamba,
jót kacagtam rajta.
2017. szeptember
18.
9. PÁLYÁZATI NOVELLA
KERTÉSZ NÓRA: Búcsú
/Novella/
Egyre közeledtek a vasútállomás
felé. A nehéz bőröndöt Géza egyik kezében könnyedén lóbálta a másikban Hajniét
szorongatta. Annyi mondanivalójuk lett volna még, de inkább visszafogottan
hallgattak
Lépteik alatt recsegtek a durva kavicsok. A lány felszisszent, megbillent kecses bokáján magas sarkú cipője, egy fránya kis kavics szurkálta a talpát.
Géza azonnal letérdelt a lány elé és férfias mozdulatokkal szedte ki a kavicsot a nyitott szandálból. Ahogy felnézett elöntötte a vágy, szenvedélyesen megcsókolta Hajni piros foltos talpát, aki átölelve nap barnította nyakát, hálásan húzta fel magához, megérintve ajkát. Nem bánták, hogy feldőlt a bőrönd, hogy hányan igyekeztek a peron felé... Náluk néhány percre - egy lázas csók erejéig - megállt az idő.
Éles sípszó vágott közéjük, sietve lódultak a kijelölt vágány irányába, a vonat vészesen közeledett. Felszállás után nemsokára indult is tovább.
Hajni lehúzta az ablakot, hosszú szőke haját lebegtette a kellemes mediterrán szél. Géza megbabonázva állt, le nem vette róla tekintetét. Egymásba fonódó szemeikkel szeretkeztek... Mindaddig tartott e meghitt búcsúzás, míg megrándult a vagon és ajtaja becsapódva ébresztette a szerelmeseket a valóságra: erre az utolsó kézfogásra...
Egyre gyorsabban zakatoltak a kerekek, ahogy Hajni bánatos szívében a pattanásig feszült erek. Géza egyre kisebb lett, lassan végleg elhalványodott alakja, mintha tán sosem lett volna...
A lány nemrég még oly boldog szeméből elemi áradattal tört elő a szomorúság keltette zokogó sírás.
A vonat ablakában, könnye függönyén át suhant előtte a kedves tengerparti napsütötte táj, a szállodai plázs, ahol épp pizzát sütött az éttermi szakács. Majd egy hosszú kanyar után robogott feléje magas szikláival a parti homokos öböl Valahol azon a feltúrt homokon... a pálmák takaró árnyékához mennyi kedves emlék fűződött:
- Szeretlek – oly természetesen búgott Géza hangja, mint a tengeri kagyló sejtelmes zúgása.
- És ha én nem szeretlek? – incselkedtem vele kedvesen
- Akkor bevetlek a mély vízbe! – és már rontott is felém kitárt kezekkel.
- És ha nem tudok úszni, ki ment ki? – kezdtem futni előle a párnás homokban, vissza-vissza kacsingatva.
- Hát van még rajtam kívül itt valaki? – porzott utánam rohanó lábnyoma...
Kitárt karjaiba omlottam, testünk nagyot huppant egymáson...
még másnap is hullott csillámló homok a hajamból.
Lépteik alatt recsegtek a durva kavicsok. A lány felszisszent, megbillent kecses bokáján magas sarkú cipője, egy fránya kis kavics szurkálta a talpát.
Géza azonnal letérdelt a lány elé és férfias mozdulatokkal szedte ki a kavicsot a nyitott szandálból. Ahogy felnézett elöntötte a vágy, szenvedélyesen megcsókolta Hajni piros foltos talpát, aki átölelve nap barnította nyakát, hálásan húzta fel magához, megérintve ajkát. Nem bánták, hogy feldőlt a bőrönd, hogy hányan igyekeztek a peron felé... Náluk néhány percre - egy lázas csók erejéig - megállt az idő.
Éles sípszó vágott közéjük, sietve lódultak a kijelölt vágány irányába, a vonat vészesen közeledett. Felszállás után nemsokára indult is tovább.
Hajni lehúzta az ablakot, hosszú szőke haját lebegtette a kellemes mediterrán szél. Géza megbabonázva állt, le nem vette róla tekintetét. Egymásba fonódó szemeikkel szeretkeztek... Mindaddig tartott e meghitt búcsúzás, míg megrándult a vagon és ajtaja becsapódva ébresztette a szerelmeseket a valóságra: erre az utolsó kézfogásra...
![]() |
Kertész Nóra |
Egyre gyorsabban zakatoltak a kerekek, ahogy Hajni bánatos szívében a pattanásig feszült erek. Géza egyre kisebb lett, lassan végleg elhalványodott alakja, mintha tán sosem lett volna...
A lány nemrég még oly boldog szeméből elemi áradattal tört elő a szomorúság keltette zokogó sírás.
A vonat ablakában, könnye függönyén át suhant előtte a kedves tengerparti napsütötte táj, a szállodai plázs, ahol épp pizzát sütött az éttermi szakács. Majd egy hosszú kanyar után robogott feléje magas szikláival a parti homokos öböl Valahol azon a feltúrt homokon... a pálmák takaró árnyékához mennyi kedves emlék fűződött:
- Szeretlek – oly természetesen búgott Géza hangja, mint a tengeri kagyló sejtelmes zúgása.
- És ha én nem szeretlek? – incselkedtem vele kedvesen
- Akkor bevetlek a mély vízbe! – és már rontott is felém kitárt kezekkel.
- És ha nem tudok úszni, ki ment ki? – kezdtem futni előle a párnás homokban, vissza-vissza kacsingatva.
- Hát van még rajtam kívül itt valaki? – porzott utánam rohanó lábnyoma...
Kitárt karjaiba omlottam, testünk nagyot huppant egymáson...
még másnap is hullott csillámló homok a hajamból.
A vonat éles kanyarral irányt
váltott, eltűnt az indigókék tenger. a habzó hullámok és egy végzetes szerelem,
végleg...
Hajni körül a vonatkabinban folyt a vidám élet, volt akik ittak, vicceket meséltek, mások kártyáztak, nevetgéltek.
Csak neki hozott a sors ilyen kegyetlenséget. Nem értette, még egy reménysugarat sem hagyott Géza, pedig a szeretet mindennél határtalanabb volt nála... Hiába is kérdezte, a fiú a választ mindig valami humorral oldotta fel annyira, hogy tovább nem is volt érdemes kérdeznie, hogy miért nem lehet folytatás...
- Élvezzük az életet, amíg az csak jó lehet! – ismételgette Géza rímelve, és mindent el is követett, hogy jól érezze magát vele.
Megismerkedésük elég viharosnak volt mondható. Az első napon hatalmas széllel, feketén szárnyaló felhőkkel nagy zivatar sodort végig a parton. A helyi önkéntesek mentették a vízben és szárazföldön is bajba jutott szállóvendégeket. Hajnit dobálták a hullámok, alig tudott levegőt kapni, mikor két víz taraj között megpróbált felállni. Egy égő barna szemű, fiatalember karjában találta magát. Este a tengerparti sétány langyos szellője már kéz a kézben találta őket…
Hajni körül a vonatkabinban folyt a vidám élet, volt akik ittak, vicceket meséltek, mások kártyáztak, nevetgéltek.
Csak neki hozott a sors ilyen kegyetlenséget. Nem értette, még egy reménysugarat sem hagyott Géza, pedig a szeretet mindennél határtalanabb volt nála... Hiába is kérdezte, a fiú a választ mindig valami humorral oldotta fel annyira, hogy tovább nem is volt érdemes kérdeznie, hogy miért nem lehet folytatás...
- Élvezzük az életet, amíg az csak jó lehet! – ismételgette Géza rímelve, és mindent el is követett, hogy jól érezze magát vele.
Megismerkedésük elég viharosnak volt mondható. Az első napon hatalmas széllel, feketén szárnyaló felhőkkel nagy zivatar sodort végig a parton. A helyi önkéntesek mentették a vízben és szárazföldön is bajba jutott szállóvendégeket. Hajnit dobálták a hullámok, alig tudott levegőt kapni, mikor két víz taraj között megpróbált felállni. Egy égő barna szemű, fiatalember karjában találta magát. Este a tengerparti sétány langyos szellője már kéz a kézben találta őket…
A két heti szabadság sűrű programokkal telt eleinte. Nagy kirándulásokat tettek a környéken. Géza mindent ismert, hisz ezen a szép tájon született. Tengeri vitorlásról nézték a mókásan ugráló delfineket.
A legemlékezetesebb Géza barátjának öreg halászhajója volt. A nyílt tengeren hálókkal kifogott halakból készítettek a vendégeknek csoda finom halételeket a szabad ég alatt. Míg sercegve sültek a különleges halak, felfedező útra indultak a tengeröbölben. A szikrázó nap elől pálmafaárnyékba húzódtak.
A déli csendben még a madarak is sziesztára vonultak. Egyedül voltak ketten, testük, lelkük forró szerelemben ért össze a selymes homokdűnén...
A vonat már hazai tájak felé zakatolt. Hajni vigasztalásul elővette 2 hétig írt naplóját, hogy felidézze a szép emlékeket, és szerelmesével folytatott - hol kedves, hol komolyabb - dolgokról megörökített beszélgetéseiket. A szövetkötéses emlékkönyvet még édesanyja rakta bőröndjébe a becsomagolásnál:
- Írj le minden érdekeset Hajnikám! Szórakozzál jól, de vigyázz is magadra... a Jó Isten kísérjen utadon!
A lány gyors mozdulattal rántotta ki a piros fedelű füzetecskéjét a táskájából, hogy emlékeibe mélyedve mielőbb elfelejthesse bánatát. Ekkor, mint egy összehajtogatott papír repülő, egy fehér cetlicske hullott ki a földre az emlékkönyvből.
Hajni kíváncsian bontogatta szét a papír összehajtott széleit.
A rímbe foglalt szöveget homályosan látta könnybe borult szemeivel:
- Kedves párom Hajnalka!
- Ég áldjon! Veled úsztam
- a földi boldogságban...
- Elvitt egy cudar vonat:
- ő egy rákos daganat,
- neked füstje sem marad...
- Ládd, most is bolondozok:
- Rád szórom a homokot,
- a tűzre rossz fát rakok...
- Bocsájts meg a vétkemet,
- feleségül vennélek...
- De égbe nem vihetlek!
- Érzed, hogy benned vagyok,
- téged ébreszt mosolyom
- minden hűvös hajnalon...
- Simogatom szívedet,
- s valaki, ha megszeret:
- tudd meg az is én leszek...!
- A Te örökre hű Gézád -
***********************
10. ESSZÉ
TÓTH ENIKŐ : A két öreg
![]() |
Tóth Enikő |
Az őszi táj még nem adta meg magát a
télnek. Sárgás levelek borították a Ceglédi utcát, amikor Pista bácsi elsétált
rajta. Kemény botjára támaszkodva lépdelt, már csak egy cél vezérelte vézna
tagjait. Többen mondták neki már a kisvárosban, hogy a szegény Ilonka
haldoklik, csak még egyszer láthassa őt. Még nem ért el az újságos bódéig, le
kellett ülnie egy kicsit. Érezte lábai nem engedelmeskednek a sétának, pedig
hosszú évtizedekig egész nap járta a város utcáit.
Ahogy leült a bágyadt őszi napfényben, eszébe jutott egy régi-régi ősz, a háború és egy lány. Ahogy megpillantotta a homályos pince fáklyás fényében azokat a fekete szemeket, tudta, hogy egész életét meghatározzák majd. A lány szemében vegyült a kétségbeesés és a szenvedély, a félelem és a vágy. Az a pár hónap mindkettőjüknek nagyon szép volt, aztán a háború végével megváltozott minden. Ilonka máshoz ment férjhez végül, ő is talált később egy nőt, akit feleségül vett. Ha Ilonkára gondolt mégis dacos fájdalmat és lágy szomorúságot érzett. Soha nem bocsátotta meg neki , hogy mást választott, kerülte a városban is, nem akarta látni felnövő gyermekeit sem. Mégis gyakran álmodott vele, volt olyan időszak, hogy hetente többször is. Néha mindketten fiatalok voltak, néha a korral haladva élték meg szerelmüket.
Az asszony már húsz éve, hogy megözvegyült, ő maga is elvált, de mégsem találkozhatott vele többé. A büszkesége nem engedte, a félelmei és a szégyenérzete. Önmaga előtt szégyellte, hogy férfiasságát egyszer megcsonkították, s hogy nem volt nő aki azt később kiteljesítse. Most viszont érezte mennie kell, akkor is ha alig tud már menni, akkor is ha fáj. Tovább ballagott hát az aranysárga téren, míg elért a kórházig.
Hamar megtalálta özvegy Halmosné Ilonkát, s szívében már csak az munkált, hogy ne legyen késő. Annyi mindent szeretett volna mondani neki, amit a földi léttel megszűnve már nem lehet, amit csak a lélek ismer és a szeretet. Óh, akkorára nőtt benne a régi szerelem, de ez már csupán szeretet volt, hogy be tudta volna vele takarni az egész várost, az egész országot, az egész világot. Kamaszos lázzal vert a szíve, amikor belépett a kórterembe.
Az ágyon ott feküdt Ilonka, olyan törékeny volt, mint egy kismadár. Fehér fürtjei közül kivillantak fekete szemei, azok a szemek, nem változtak semmit.
- Hát eljöttél? –kérdezte suttogva a sápadt asszony.
- Itt vagyok és azért jöttem, hogy végre feloldozzalak, és megbocsássak neked! Azt, hogy mi voltál nekem fél évszázada azt el nem mondhatom, de azt igen, hogy mi maradtál. Te voltál az egyetlen nő, akivel le kellett volna élnem az életemet, így mindvégig velem voltál. Ott voltál, amikor az oltár elé vezettem Sárát, s amikor szenvedtem a szeretetlenségtől. Ott voltál, amikor nem érinthettem az asszonyomat, mert hideg volt, mint a jég. Ott voltál, mert téged érinthettelek, hiába hagytál el, de nála jobban szerettél. Velem voltál akkor is, amikor néztem a téren a játszó gyermekeket, s szomorú voltam, hogy nekünk Sárával nem születik. Aztán az idő elmosta ezt a vágyamat is, hideg ágyban ébredtem de néha veled álmodtam. Ilonka, azok az álmok, megszépítették olykor az életet
- Te boldogtalan voltál? –kérdezte halkan az asszony.
- Talán csak az élet legszebb dolgait nem kaptam meg az asszonyomtól, ezért éreztelek végig annyira.
- Örülök, hogy eljöttél! – sóhajtotta bágyadtan a kis beteg.
Amikor az öreg kiment a kórteremből nagyon megkönnyebbült. Tudta és érezte, évekkel ezelőtt meg kellett volna ezt tennie. Most értette meg igazán, hogy az idő véges, s bár még nem ért későn, de magát mégis elkésett embernek érezte. Ahogy hazaért, nehezen tudta megenni vacsoráját, csak a beteg Ilonkára gondolt. Ki marad nekem, ha ő elmegy? Neki legalább vannak gyerekei, akik szeretik őt, de nekem, nekem ki mondja majd, hogy drága apa még ne hagyj itt minket!… Ahogy ezeken tűnődött az asztalnál ülve elnyomta az álom. Kevésbé élénk volt a kép, olyan halovány szivárványféle volt az, mit látott. Régi szerelme jelent meg, fiatalon, kócos hajjal, s azt hajtogatta neki, hát én már ideértem, a te örök álmaid földjére. Most már mindig veled leszek, amíg még maradsz, duruzsolta az álombéli leány.
Amikor az öreg felébredt a konyha asztalnál ülve, nem értette az egészet. Pár nap múlva tudta meg, hogy Ilonka még azon az estén meghalt. Úgy ment el könnyen, mint egy hópehely, melynek hadat üzen az új tavasz. … Pista nem tört meg, csupán az idő szivárványfonalát szerette volna újra letekerni. Egy kicsit boldognak lenni, egy kicsit többet boldogabbnak lenni, az lett volna az igazi élet…
Ahogy leült a bágyadt őszi napfényben, eszébe jutott egy régi-régi ősz, a háború és egy lány. Ahogy megpillantotta a homályos pince fáklyás fényében azokat a fekete szemeket, tudta, hogy egész életét meghatározzák majd. A lány szemében vegyült a kétségbeesés és a szenvedély, a félelem és a vágy. Az a pár hónap mindkettőjüknek nagyon szép volt, aztán a háború végével megváltozott minden. Ilonka máshoz ment férjhez végül, ő is talált később egy nőt, akit feleségül vett. Ha Ilonkára gondolt mégis dacos fájdalmat és lágy szomorúságot érzett. Soha nem bocsátotta meg neki , hogy mást választott, kerülte a városban is, nem akarta látni felnövő gyermekeit sem. Mégis gyakran álmodott vele, volt olyan időszak, hogy hetente többször is. Néha mindketten fiatalok voltak, néha a korral haladva élték meg szerelmüket.
Az asszony már húsz éve, hogy megözvegyült, ő maga is elvált, de mégsem találkozhatott vele többé. A büszkesége nem engedte, a félelmei és a szégyenérzete. Önmaga előtt szégyellte, hogy férfiasságát egyszer megcsonkították, s hogy nem volt nő aki azt később kiteljesítse. Most viszont érezte mennie kell, akkor is ha alig tud már menni, akkor is ha fáj. Tovább ballagott hát az aranysárga téren, míg elért a kórházig.
Hamar megtalálta özvegy Halmosné Ilonkát, s szívében már csak az munkált, hogy ne legyen késő. Annyi mindent szeretett volna mondani neki, amit a földi léttel megszűnve már nem lehet, amit csak a lélek ismer és a szeretet. Óh, akkorára nőtt benne a régi szerelem, de ez már csupán szeretet volt, hogy be tudta volna vele takarni az egész várost, az egész országot, az egész világot. Kamaszos lázzal vert a szíve, amikor belépett a kórterembe.
Az ágyon ott feküdt Ilonka, olyan törékeny volt, mint egy kismadár. Fehér fürtjei közül kivillantak fekete szemei, azok a szemek, nem változtak semmit.
- Hát eljöttél? –kérdezte suttogva a sápadt asszony.
- Itt vagyok és azért jöttem, hogy végre feloldozzalak, és megbocsássak neked! Azt, hogy mi voltál nekem fél évszázada azt el nem mondhatom, de azt igen, hogy mi maradtál. Te voltál az egyetlen nő, akivel le kellett volna élnem az életemet, így mindvégig velem voltál. Ott voltál, amikor az oltár elé vezettem Sárát, s amikor szenvedtem a szeretetlenségtől. Ott voltál, amikor nem érinthettem az asszonyomat, mert hideg volt, mint a jég. Ott voltál, mert téged érinthettelek, hiába hagytál el, de nála jobban szerettél. Velem voltál akkor is, amikor néztem a téren a játszó gyermekeket, s szomorú voltam, hogy nekünk Sárával nem születik. Aztán az idő elmosta ezt a vágyamat is, hideg ágyban ébredtem de néha veled álmodtam. Ilonka, azok az álmok, megszépítették olykor az életet
- Te boldogtalan voltál? –kérdezte halkan az asszony.
- Talán csak az élet legszebb dolgait nem kaptam meg az asszonyomtól, ezért éreztelek végig annyira.
- Örülök, hogy eljöttél! – sóhajtotta bágyadtan a kis beteg.
Amikor az öreg kiment a kórteremből nagyon megkönnyebbült. Tudta és érezte, évekkel ezelőtt meg kellett volna ezt tennie. Most értette meg igazán, hogy az idő véges, s bár még nem ért későn, de magát mégis elkésett embernek érezte. Ahogy hazaért, nehezen tudta megenni vacsoráját, csak a beteg Ilonkára gondolt. Ki marad nekem, ha ő elmegy? Neki legalább vannak gyerekei, akik szeretik őt, de nekem, nekem ki mondja majd, hogy drága apa még ne hagyj itt minket!… Ahogy ezeken tűnődött az asztalnál ülve elnyomta az álom. Kevésbé élénk volt a kép, olyan halovány szivárványféle volt az, mit látott. Régi szerelme jelent meg, fiatalon, kócos hajjal, s azt hajtogatta neki, hát én már ideértem, a te örök álmaid földjére. Most már mindig veled leszek, amíg még maradsz, duruzsolta az álombéli leány.
Amikor az öreg felébredt a konyha asztalnál ülve, nem értette az egészet. Pár nap múlva tudta meg, hogy Ilonka még azon az estén meghalt. Úgy ment el könnyen, mint egy hópehely, melynek hadat üzen az új tavasz. … Pista nem tört meg, csupán az idő szivárványfonalát szerette volna újra letekerni. Egy kicsit boldognak lenni, egy kicsit többet boldogabbnak lenni, az lett volna az igazi élet…
***********************
11. EGY SZÉP NOVELLA
VÖNÖCZKINÉ GMEINDL MARGIT : Szerepcsere
![]() |
Vönöczkiné Gmeidl Margit |
A hivatalban döbbent csend lett úrrá, mikor Péter bejelentette szeretne
elköszönni mindenkitől.
Azonnal kérdésekkel kezdték bombázni.
- Mi ütött beléd? Mi történ?
Kollégái egymás szavába vágva kérdezősködtek.
Péter viszont csak mosollyal az arcán ennyit mondott.
- Ez van gyerekek én sem gondoltam volna, hogy így alakul. Majd, ha alkalmam lesz rá és időm engedi úgy is elmondom, de most sietnem kell.
Így telt el három hónap mikor Péter bekopogott az irodába és betolt maga előtt egy babakocsit.
Ha megdöbbentek, akkor amikor bejelentette, hogy fizetetlen szabadságra megy, most még inkább leesett az álluk.
- Sziasztok.
Köszönt és már folytatta is.
- Mielőtt bárki kérdezősködni kezdene és hangzavar lenne, elmondok magamtól mindent, hisz azért is jöttem.
Tudom nagyon furcsa volt a távozásom, ezért most, elnézéseteket kérem mondta és elkezdett beszélni.
Először látszott rajta a szorongás,de ahogy beszélt, egyre jobban beleélte magát abba ami vele történt és már folyt belőle a szó.
- Tudjátok hónapokkal ez előtt mikor vártam a buszra, egy lányt láttam meg, aki hiába próbálta feltornázni magát járdaszigetre.
Rokkant kocsival volt és nem éppen modern volt a széke. Sokan elkerülték, vagy amit még rosszabb volt látnom, fintorral mentek el mellette.
Nem tudtam tovább elnézni. Bár messzebb volt tőlem, de odamentem. Megszólítottam és felajánlottam a segítségem. Csodálatos barna
szemek néztek fel rám. Megköszönte és próbált tovább menni. Persze én nem engedtem. Megvártam vele azt a buszt, amire fel lehetett
hajtani ilyen kocsival. Közben váltottunk pár szót. Kiderült egyetemre jár. Mikor elment elgondolkodtam, milyen furák az emberek és
legyünk őszinték, szívtelenek is.
Péter idáig jutott a mesélésben, mikor a kicsi felriadt és sírni kezdett. Azonnal kivette a kocsiból, bocsánatot kérve feltette a sarokba állított íróasztalra és megnézte a pelust a kicsi alatt. Azonnal látni lehetett, hogy egy formás tündéri pici lány az akit olyan szívvel pelenkázgat, mint egy igazi anya. Minden mozdulata a gondoskodásról és szeretetről árulkodott. A pici megnyugodott és apró hangokkal adta mindenki tudtára a megelégedettségét.
A fiúk egyik ámulatból a másikba estek.
Miután kezet mosott, folytatta amit elkezdett. Elmondta, hogy egy idő után azon kapta magát, hogy egyre többet jut eszébe a lány.
Gondolt egy nagyot és elment az egyetem elé. Látta is a lányt és azt is , hogy egy fiúval jött aki szeretettel igazgatta a lány lábain a takarót. Kicsit meglepődött. Azon is amit látott és azon is, hogy ez felkavarta. Újabb hónapok teltek el, de a lány arca és azok a szép barna szemek, már álmában is kísértették. Ismét elhatározta magát és újra csak elment az egyetemhez. Sokáig várt, hisz munkából jött és nem tudta , hogy a lány, kinek még a nevét sem kérdezte meg meddig lehet bent . Viszont nagyon reménykedett. Mikor már készült, hogy elinduljon, hisz csak néha jött ki ember a kapun, meglátta őt. Most nem kísérte senki. Vidám nevetős arca szomorúságot tükrözött. Ez messziről is látszott. Odament és ráköszönt a lányra. Be is mutatkozott azonnal. Visszaemlékeztette a lányt arra ki is ő valójában, nehogy szemtelen vagy idétlenkedő srácnak gondolja. Vivien, mert közben a lány is megmondta a nevét, emlékezett rá. Megköszönte az érdeklődést, de látszott rajta, hogy zavarja nagyon ez a találkozás. Péter viszont azt látta döbbenten, hogy Viviennek gömbölyödő pocakja van.
Vivien hosszas unszolás után elfogadta a meghívást egy közeli presszó teraszár, hogy megigyanak egy kávét. Vivien inkább almalevet kért. Akadozva indult a beszélgetés. Ám egyszer csak elindult a szóáradat és némi könny és szipogás kíséretében elmesélte mi is történt vele.
Szerelmesek voltak ő és az évfolyamtársa. Márk tudta, hogy Vivien mozgássérült,de elfogadta, mert bíztak egy műtét sikerében amit felvázoltak az orvosok a baleset után a lánynak, aki addig egészséges volt. Eljött a boldog beteljesülés és végre együtt tölthették az éjszakáikat is, mert Viviennek sikerült egy picike kis albérletet kivenni, ahol egyedül volt szobatársak nélkül.
Egy véletlen azonban keresztbe tett a lánynak. Hogyan, hogyan sem terhes lett. Nem akarta részletezni a dolgokat, a lényeg szakítás lett a szerelem vége. Márk nem akart még apa lenni és azt hajtogatta, hogy egy nyomorék ne szüljön neki gyereket.
Péter figyelmesen hallgatta a lányt de ekkor váratlan dolog történt. Vivien rosszul lett. Mentőt kellett hívni, mert a stressz és a sok idegeskedés hatására megindult a szülés.
Nehogy unalmassá váljon a történetem mesélte tovább Péter, segítettem Viviennek. Összeköltöztem vele . Ezért volt olyan hirtelen és sürgős a fizetetlen szabadság. Nekem senkim nem él már. Neki is csak az idős édesanyja aki az ország túlsó végén egy eldugott faluban lakik. Vivien pedig nem szerette volna , hogy édesanyja ezt szégyenként élje meg, ezért csak utólag tudatta vele mi is történt.
A kórházban kiderült, hogy Svájcban van egy professzor, aki vállalta a műtétet és Vivien most ott van.
Megbeszéltük közben azt is, hogy én maradok otthon a babával akit Ágnesnek kereszteltünk.
Így most itt áll előttetek egy kispapa, nevetett Péter. A központban tudták, hogy mire készülök, mert a papírokat ott intézték. Rendes volt tőlük, hogy nem pletykálkodtak. Megvárták, hogy én mondjak el nektek mindent.
- Most viszont elköszönök, mert fürdetnem kell és a vacsorát is el kell készítene.
Nem is képzelitek mennyi mindent kellet megtanulnom, hogy jó " anyuka" legyen belőlem!
Remélem ezek után nem haragszotok rám, hogy egy időre leléptem ... mondta és Ágnest ismét betakargatta ... - jól van drága, megyünk haza... suttogta a szendergő picinek és elindultak hazafelé.
Azonnal kérdésekkel kezdték bombázni.
- Mi ütött beléd? Mi történ?
Kollégái egymás szavába vágva kérdezősködtek.
Péter viszont csak mosollyal az arcán ennyit mondott.
- Ez van gyerekek én sem gondoltam volna, hogy így alakul. Majd, ha alkalmam lesz rá és időm engedi úgy is elmondom, de most sietnem kell.
Így telt el három hónap mikor Péter bekopogott az irodába és betolt maga előtt egy babakocsit.
Ha megdöbbentek, akkor amikor bejelentette, hogy fizetetlen szabadságra megy, most még inkább leesett az álluk.
- Sziasztok.
Köszönt és már folytatta is.
- Mielőtt bárki kérdezősködni kezdene és hangzavar lenne, elmondok magamtól mindent, hisz azért is jöttem.
Tudom nagyon furcsa volt a távozásom, ezért most, elnézéseteket kérem mondta és elkezdett beszélni.
Először látszott rajta a szorongás,de ahogy beszélt, egyre jobban beleélte magát abba ami vele történt és már folyt belőle a szó.
- Tudjátok hónapokkal ez előtt mikor vártam a buszra, egy lányt láttam meg, aki hiába próbálta feltornázni magát járdaszigetre.
Rokkant kocsival volt és nem éppen modern volt a széke. Sokan elkerülték, vagy amit még rosszabb volt látnom, fintorral mentek el mellette.
Nem tudtam tovább elnézni. Bár messzebb volt tőlem, de odamentem. Megszólítottam és felajánlottam a segítségem. Csodálatos barna
szemek néztek fel rám. Megköszönte és próbált tovább menni. Persze én nem engedtem. Megvártam vele azt a buszt, amire fel lehetett
hajtani ilyen kocsival. Közben váltottunk pár szót. Kiderült egyetemre jár. Mikor elment elgondolkodtam, milyen furák az emberek és
legyünk őszinték, szívtelenek is.
Péter idáig jutott a mesélésben, mikor a kicsi felriadt és sírni kezdett. Azonnal kivette a kocsiból, bocsánatot kérve feltette a sarokba állított íróasztalra és megnézte a pelust a kicsi alatt. Azonnal látni lehetett, hogy egy formás tündéri pici lány az akit olyan szívvel pelenkázgat, mint egy igazi anya. Minden mozdulata a gondoskodásról és szeretetről árulkodott. A pici megnyugodott és apró hangokkal adta mindenki tudtára a megelégedettségét.
A fiúk egyik ámulatból a másikba estek.
Miután kezet mosott, folytatta amit elkezdett. Elmondta, hogy egy idő után azon kapta magát, hogy egyre többet jut eszébe a lány.
Gondolt egy nagyot és elment az egyetem elé. Látta is a lányt és azt is , hogy egy fiúval jött aki szeretettel igazgatta a lány lábain a takarót. Kicsit meglepődött. Azon is amit látott és azon is, hogy ez felkavarta. Újabb hónapok teltek el, de a lány arca és azok a szép barna szemek, már álmában is kísértették. Ismét elhatározta magát és újra csak elment az egyetemhez. Sokáig várt, hisz munkából jött és nem tudta , hogy a lány, kinek még a nevét sem kérdezte meg meddig lehet bent . Viszont nagyon reménykedett. Mikor már készült, hogy elinduljon, hisz csak néha jött ki ember a kapun, meglátta őt. Most nem kísérte senki. Vidám nevetős arca szomorúságot tükrözött. Ez messziről is látszott. Odament és ráköszönt a lányra. Be is mutatkozott azonnal. Visszaemlékeztette a lányt arra ki is ő valójában, nehogy szemtelen vagy idétlenkedő srácnak gondolja. Vivien, mert közben a lány is megmondta a nevét, emlékezett rá. Megköszönte az érdeklődést, de látszott rajta, hogy zavarja nagyon ez a találkozás. Péter viszont azt látta döbbenten, hogy Viviennek gömbölyödő pocakja van.
Vivien hosszas unszolás után elfogadta a meghívást egy közeli presszó teraszár, hogy megigyanak egy kávét. Vivien inkább almalevet kért. Akadozva indult a beszélgetés. Ám egyszer csak elindult a szóáradat és némi könny és szipogás kíséretében elmesélte mi is történt vele.
Szerelmesek voltak ő és az évfolyamtársa. Márk tudta, hogy Vivien mozgássérült,de elfogadta, mert bíztak egy műtét sikerében amit felvázoltak az orvosok a baleset után a lánynak, aki addig egészséges volt. Eljött a boldog beteljesülés és végre együtt tölthették az éjszakáikat is, mert Viviennek sikerült egy picike kis albérletet kivenni, ahol egyedül volt szobatársak nélkül.
Egy véletlen azonban keresztbe tett a lánynak. Hogyan, hogyan sem terhes lett. Nem akarta részletezni a dolgokat, a lényeg szakítás lett a szerelem vége. Márk nem akart még apa lenni és azt hajtogatta, hogy egy nyomorék ne szüljön neki gyereket.
Péter figyelmesen hallgatta a lányt de ekkor váratlan dolog történt. Vivien rosszul lett. Mentőt kellett hívni, mert a stressz és a sok idegeskedés hatására megindult a szülés.
Nehogy unalmassá váljon a történetem mesélte tovább Péter, segítettem Viviennek. Összeköltöztem vele . Ezért volt olyan hirtelen és sürgős a fizetetlen szabadság. Nekem senkim nem él már. Neki is csak az idős édesanyja aki az ország túlsó végén egy eldugott faluban lakik. Vivien pedig nem szerette volna , hogy édesanyja ezt szégyenként élje meg, ezért csak utólag tudatta vele mi is történt.
A kórházban kiderült, hogy Svájcban van egy professzor, aki vállalta a műtétet és Vivien most ott van.
Megbeszéltük közben azt is, hogy én maradok otthon a babával akit Ágnesnek kereszteltünk.
Így most itt áll előttetek egy kispapa, nevetett Péter. A központban tudták, hogy mire készülök, mert a papírokat ott intézték. Rendes volt tőlük, hogy nem pletykálkodtak. Megvárták, hogy én mondjak el nektek mindent.
- Most viszont elköszönök, mert fürdetnem kell és a vacsorát is el kell készítene.
Nem is képzelitek mennyi mindent kellet megtanulnom, hogy jó " anyuka" legyen belőlem!
Remélem ezek után nem haragszotok rám, hogy egy időre leléptem ... mondta és Ágnest ismét betakargatta ... - jól van drága, megyünk haza... suttogta a szendergő picinek és elindultak hazafelé.
***********************
12. HALLGASSUK EGYÜTT
DR. KOVÁTS GYULA ZENEI
ROVATA - JÁRTÓ RÓZA KÖZREMŰKÖDÉSÉVEL
(Zenei rovat 12 szám)
TÖBBET A HISZEKEGY-RŐL.
Még egyszer vissza kell térnünk a Hiszek egy Istenben alkotásunkhoz, mivel
ebben az elmúlt időszakban újabb és újabb fejlemények követték egymást. A
YouTube megosztón nagy érdeklődés mutatkozott iránta, amely további munkára
inspirált bennünket.
Ennek hatására megalkottuk az eredeti latin szövegű változatát, és a latin szöveghez igazítva is megjelenítettük a kottát és a zenei hangot. A latin szövegű ima elmondása Jártó Róza alkotása lett, és ezt hozzá hangoltuk az orgona és kórus zenéhez. Ezzel alapot teremtettünk a Hiszekegy ima soknyelvű megjelenítéséhez.
Bár az imának több változata is ismert, a katolikuson kívül a református, az ortodox, illetve az eredeti latin szöveg kibővített változatai, régies illetve jelenkori nyelvezetű, mégis bámulatos, milyen pontos szó szerinti fordítást alkalmaztak a különböző nyelvre történő lefordításkor. És még csodálatosabb, hogy minden nyelven nagyon szépen hangzik ez ige. Ezért nem álltunk meg a latin nyelv mellett, hanem további nyelveken is megformáltuk a videókat úgy, hogy a hanganyag a latin nyelvű, a feliratozás pedig a kiválasztott nyelvű. (Itt látszik, milyen szépek a szó szerinti fordítások latinról más nyelvekre).
Most ott tartunk, hogy a magyar, latin nyelvek mellett megalkottuk a német, az orosz és az angol nyelvűt is, de lehetőségeinktől függően további nyelvek is megjelenhetnek majd a palettánkon.
Az ima hosszúsága miatt, csak az első szakaszát mutatjuk itt be összehasonlítás képen:
Hiszek egy Istenben, mindenható Atyában, mennynek és földnek Teremtőjében. És Jézus Krisztusban, az Ő egyszülött Fiában, a mi Urunkban;
Credo in Deum Patrem omnipotentem, creatorem caeli et terrae; Et in Iesum Christum, Filium eius unicum, Dominum nostrum,
Ich glaube an Gott, den Vater, den Allmächtigen, den Schöpfer des Himmels und der Erde, und an Jesus Christus, seinen eingeborenen Sohn, unsern Herrn,
I believe in God the Father Almighty, Maker of heaven and earth. And in Jesus Christ, His only Son, our Lord;
Dr. Kováts Gyula |
Ennek hatására megalkottuk az eredeti latin szövegű változatát, és a latin szöveghez igazítva is megjelenítettük a kottát és a zenei hangot. A latin szövegű ima elmondása Jártó Róza alkotása lett, és ezt hozzá hangoltuk az orgona és kórus zenéhez. Ezzel alapot teremtettünk a Hiszekegy ima soknyelvű megjelenítéséhez.
Bár az imának több változata is ismert, a katolikuson kívül a református, az ortodox, illetve az eredeti latin szöveg kibővített változatai, régies illetve jelenkori nyelvezetű, mégis bámulatos, milyen pontos szó szerinti fordítást alkalmaztak a különböző nyelvre történő lefordításkor. És még csodálatosabb, hogy minden nyelven nagyon szépen hangzik ez ige. Ezért nem álltunk meg a latin nyelv mellett, hanem további nyelveken is megformáltuk a videókat úgy, hogy a hanganyag a latin nyelvű, a feliratozás pedig a kiválasztott nyelvű. (Itt látszik, milyen szépek a szó szerinti fordítások latinról más nyelvekre).
Most ott tartunk, hogy a magyar, latin nyelvek mellett megalkottuk a német, az orosz és az angol nyelvűt is, de lehetőségeinktől függően további nyelvek is megjelenhetnek majd a palettánkon.
Az ima hosszúsága miatt, csak az első szakaszát mutatjuk itt be összehasonlítás képen:
Hiszek egy Istenben, mindenható Atyában, mennynek és földnek Teremtőjében. És Jézus Krisztusban, az Ő egyszülött Fiában, a mi Urunkban;
Credo in Deum Patrem omnipotentem, creatorem caeli et terrae; Et in Iesum Christum, Filium eius unicum, Dominum nostrum,
Ich glaube an Gott, den Vater, den Allmächtigen, den Schöpfer des Himmels und der Erde, und an Jesus Christus, seinen eingeborenen Sohn, unsern Herrn,
I believe in God the Father Almighty, Maker of heaven and earth. And in Jesus Christ, His only Son, our Lord;
![]() |
Jártó Róza |
Lám egyek vagyunk, bármilyen nyelvet
is beszélünk!
Hamarosan itt a halottak, a szeretteinkre emlékezés napja, amikor mi lélekben valamennyien nyitottabbak leszünk feléjük. Segítsenek a Hiszek egy Istenben igéi is közelebb kerülnünk elment szeretteink világához, megérteni, átérezni az örök élet jelentését.
Sok szeretettel Jártó Róza és Derkovats Gyula
Hamarosan itt a halottak, a szeretteinkre emlékezés napja, amikor mi lélekben valamennyien nyitottabbak leszünk feléjük. Segítsenek a Hiszek egy Istenben igéi is közelebb kerülnünk elment szeretteink világához, megérteni, átérezni az örök élet jelentését.
Sok szeretettel Jártó Róza és Derkovats Gyula
Elérhetőségek:
https://youtu.be/Kxolu7LFeB8
https://youtu.be/eG6OMC_mxkw
https://youtu.be/LkF2f4P-20Y
https://youtu.be/LNtsitAvuBE
https://orokbecsuek.blogspot.hu/
https://youtu.be/Kxolu7LFeB8
https://youtu.be/eG6OMC_mxkw
https://youtu.be/LkF2f4P-20Y
https://youtu.be/LNtsitAvuBE
https://orokbecsuek.blogspot.hu/
KÖSZÖNJÜK A KÖZÖS ÉLMÉNYT.
13. MEGJELENT A
MAGYAR ELEKTRONIKUS KÖNYVTÁRBAN
NAGY VENDEL KILENCEDIK VERSES
KÖTETE:
NEM ÍGY SÁRGA, HANEM ÍGY SÁRGA
Kedves Vendi,
Örömmel értesítem, hogy a "Nem
így sárga, hanem így sárga" c. verseskötete a mai napon felkerült a
MEK-be:
Nem így sárga, hanem így sárga :
Hetven hangulatvers egy befejezetlen életműből... / Nagy Vendel
http://mek.oszk.hu/17300/17352
http://mek.oszk.hu/17300/17352
A könyv borítóKöszönettel és üdvözlettel:
G. Andrea - MEK-könyvtáros
.........................................................
MEGJELENT NAGY VENDEL: 9.
E.könyve "NEM ÍGY SÁRGA, HANEM ÍGY SÁRGA" CÍMMEL.. HETVEN
HANGULATVERS EGY BEFEJEZETLEN ÉLETMŰBŐL VERSVÁLOGATÁS...
Nem így sárga, hanem így sárga :
Hetven hangulatvers egy befejezetlen életműből... / Nagy Vendel
http://mek.oszk.hu/17300/17352
http://mek.oszk.hu/17300/17352
NEM LÁTÓK ÍGY OLVASHATJÁK.
NAGY VENDEL MAGÁNZÓ "NYIBA, KÖLTŐK IMÁI" - DÍJAS ÍRÓ, KÖLTŐ
...............................................
MEGJELENT JENEI ANDRÁS
KÖVETKEZŐ REGÉNYE.
![]() |
Jenei András |
Kedves Vendi, József és minden
olvasója a magazinnak!
Örömmel jelentem be itt is, hogy idén megjelent a 3-dik könyvem
A sárkánynász követe címmel!
A kötet fantasy stílusú, mondhatnám mese, de hazudnék. Bizony akad
benne harc, kaland, változatos helyszínek, vér, sok-sok más lény és
még egy csepp erotika is!
Egy éves munka eredményeként kaphattam kézbe a könyvet és aki szereti,
s nem riad vissza a fantasztikumtól, vagy érdeklődjön a weboldalamon,
vagy írjon email-t, esetleg keressen meg a Facebook-on.
Íme egy link, ahol olvashattok róla:
jeneiandras.konyv.guru/megjelent-a-sarkanynasz-kovete/
Akik pedig még kiváncsibbak, nekik itt egy kis hátlapszöveg:
Örömmel jelentem be itt is, hogy idén megjelent a 3-dik könyvem
A sárkánynász követe címmel!
A kötet fantasy stílusú, mondhatnám mese, de hazudnék. Bizony akad
benne harc, kaland, változatos helyszínek, vér, sok-sok más lény és
még egy csepp erotika is!
Egy éves munka eredményeként kaphattam kézbe a könyvet és aki szereti,
s nem riad vissza a fantasztikumtól, vagy érdeklődjön a weboldalamon,
vagy írjon email-t, esetleg keressen meg a Facebook-on.
Íme egy link, ahol olvashattok róla:
jeneiandras.konyv.guru/megjelent-a-sarkanynasz-kovete/
Akik pedig még kiváncsibbak, nekik itt egy kis hátlapszöveg:
"Akrall Zeeon és az
emberek harcosa. Nincs valós múltja, csak biztos
jelene és ködbe vesző jövője.
Sorsa és feladata: az örökké mozgó egyensúlyért délre kell induljon.
Ott meg kell győzze Draago Vaara sárkány-nagyurat arról, hogy a létért
újra násztáncot ejtsen Astrillával,egykori asszonyával. Ő az északi
félteke fehér sárkánya, Arksis földje, az örök jégmezők és észak őre.
Akrallnak útján számtalan esetben kell bizonyítania erejét és
rátermettségét,kitartását és a bizalmat, amit a sámánmágusok és a
Táltosasszonyad neki mindazért, hogy a világot ne ragadja el a káosz…"
jelene és ködbe vesző jövője.
Sorsa és feladata: az örökké mozgó egyensúlyért délre kell induljon.
Ott meg kell győzze Draago Vaara sárkány-nagyurat arról, hogy a létért
újra násztáncot ejtsen Astrillával,egykori asszonyával. Ő az északi
félteke fehér sárkánya, Arksis földje, az örök jégmezők és észak őre.
Akrallnak útján számtalan esetben kell bizonyítania erejét és
rátermettségét,kitartását és a bizalmat, amit a sámánmágusok és a
Táltosasszonyad neki mindazért, hogy a világot ne ragadja el a káosz…"
Jó olvasást kívánok mindenkinek és
további szép őszt!
Jenei András/J.A.A. Donath
Jenei András/J.A.A. Donath
14. HUMOR MORZSÁK
NAGY VENDEL : A bohócorr
NAGY VENDEL: ÍGY
ÍRTOK..... ÉN....
A múlt században, leírni
is borzasztó, a hetvenes évek első éveiben kezdtem el írogatni, a magam, és
fiókom számára, és a hosszú évek során rengeteg fiókban maradt, és
megjelent írás látta meg a napvilágot először mártogatós, majd töltő,
utána golyóstollamból. Manapság már a számítógépen próbálom megváltani a
világot, eléggé naivan, és a hatvan évemmel, illetve a negyven év
irodalmárkodásommal még mindig nem jutottam el odáig, hogy tanuljak belőle,
vagyis hogy sem a gordiuszi csomót nem tudtam megoldani, sem a spanyolviasz
feltalálásában nem jutottam előrébb elődeimnél.
Aztán csak előbb, utóbb minden írás megjelenik valamilyen fórumon, mivel akár bevalljuk, akár nem, akarjuk látni munkánkat nyomtatásban, mivel valahol mégiscsak ripacsok vagyunk.
Gyakran fellépek felkérésre különféle rendezvényeken, előadásokon verseimmel, és előfordult már, hogy a műsor után beszélgetésbe torkollott az est, és különféle dolgok kerülnek szóba, és előttem nincs titok, nincs tabu téma.
Általában mindenre felelek, és nem mellé beszélek, mint egyesek, legalább is nem szándékosan.
Az író ember számára elkerülhetetlen dolog hogy a politika mezsgyéjére ne tévedjen, és ilyenkor megkérdezik a pártállásomat, s ekkor előveszem a mindig zsebemben lapuló piros bohócorrot, és azt egy pillanatra felrakva mondom, bohóc ne politizáljon, mert én soha nem osztom meg a közönségemet, hogy a jobboldaliak jobbra, a baloldaliak balra üljenek, ami fura lenne, mert az nekem fordított volna, ami nekem jobbra, az nekik balra, és máris meglenne a baj, a közönség az közönség , csupa nagybetűvel.
S egyébként is felesleges, pitiáner dolgokkal, és tyúkperekkel nem foglalkozom.
Akkor látják hogy ezzel nem jutunk sehová, s ilyenkor megkérdik, hogyan írok, mi adja az ötletet, mennyi idő alatt készül el egy vers, rutint ad e a negyven év.
Ekkor mondom, van olyan vers, ami öt perc alatt elkészül, nem tudom olyan gyorsan írni, ahogy a gondolatok megkívánnák, és van olyan vers, amit öt év után sem fejeztem még be, s talán soha nem lesz készen.
Hiszem és vallom, hogy mindenről lehet írni, a leghétköznapibb dolgokról is, ha van hozzá alapgondolat.
![]() |
Nagy Vendel |
Aztán csak előbb, utóbb minden írás megjelenik valamilyen fórumon, mivel akár bevalljuk, akár nem, akarjuk látni munkánkat nyomtatásban, mivel valahol mégiscsak ripacsok vagyunk.
Gyakran fellépek felkérésre különféle rendezvényeken, előadásokon verseimmel, és előfordult már, hogy a műsor után beszélgetésbe torkollott az est, és különféle dolgok kerülnek szóba, és előttem nincs titok, nincs tabu téma.
Általában mindenre felelek, és nem mellé beszélek, mint egyesek, legalább is nem szándékosan.
Az író ember számára elkerülhetetlen dolog hogy a politika mezsgyéjére ne tévedjen, és ilyenkor megkérdezik a pártállásomat, s ekkor előveszem a mindig zsebemben lapuló piros bohócorrot, és azt egy pillanatra felrakva mondom, bohóc ne politizáljon, mert én soha nem osztom meg a közönségemet, hogy a jobboldaliak jobbra, a baloldaliak balra üljenek, ami fura lenne, mert az nekem fordított volna, ami nekem jobbra, az nekik balra, és máris meglenne a baj, a közönség az közönség , csupa nagybetűvel.
S egyébként is felesleges, pitiáner dolgokkal, és tyúkperekkel nem foglalkozom.
Akkor látják hogy ezzel nem jutunk sehová, s ilyenkor megkérdik, hogyan írok, mi adja az ötletet, mennyi idő alatt készül el egy vers, rutint ad e a negyven év.
Ekkor mondom, van olyan vers, ami öt perc alatt elkészül, nem tudom olyan gyorsan írni, ahogy a gondolatok megkívánnák, és van olyan vers, amit öt év után sem fejeztem még be, s talán soha nem lesz készen.
Hiszem és vallom, hogy mindenről lehet írni, a leghétköznapibb dolgokról is, ha van hozzá alapgondolat.
Hogy a negyven év alatt lehet e
rutint szerezni, erről egy történetet szoktam elmesélni a még mindig
kitartó közönségnek.
A bohóc hosszúorrú,
hatalmas cipőjében botladozva bejön a porondra. Körbejárja kétszer a
fűrészporral felhintett manézst, néha emelgeti a gyerekek felé szalmakalapját,
piros orra , füléig kihúzott piros szája, jellegzetes karaktert kölcsönöz
arcának.
A harmadik körnél a bejárattal
szembeni főhelyre leteszi a hóna alatt behozott szétnyitható kicsinyke
asztalkát.
Közben a gyerekek visonganak, nevetgélnek, a felnőttek elnézően mosolyognak.
A Vendi bohóc hatalmas zsebeiből előkotorász egy szál gyertyát, másik zsebéből egy hatalmas doboz gyufát.
Ügyetlenkedve meggyújtja
a piros fejűt, majd azzal a kanócot.
Tenyerét összetapsikolva , kalapját két kézzel emelgetve, láthatóan örül az eredménynek és a sikernek.
Vidáman körbejárja a porondot,Ujját beakasztva hózentrágerját húzogatja és végül megáll az asztallal szemben a főbejáratnál.
Nadrágzsebében könyékig turkálva, egy csomag vadonatúj kártyacsomagot vesz elő.
Kibontja, mert a mutatványhoz csak új, kemény lap a jó, a megfelelő.
Fél méterről, egyik kezéből a másikba repítve keveri a paklit, és kiveszi a piros ászt.
A többi kártyát ajándékba adja a meglepett gyerekeknek.
Hangos szóval elmondja a feladatot, a kártyalappal próbálják eloltani a helyükön maradva az égő gyertyát.
Van aki legyezgeti, akad aki oda dobja.
Bizony, senkinek nem sikerül.
Ekkor a bohóc erősödő dobpergés közepette vízszintesen elrepíti a piros ászt.
A tízméteres repülés után a lap eltalálta a kanócot, és elkoppintotta a lángot.
Hatalmas ováció, cintányér csengés, a zene felerősödik. A bohóc kalapját lengetve diadalmasan körbejárja a porondot, és learatja a sikert. A gyerekek tapsolnak, hiszik a csodát, ami egy ideje minden nap sikerül, de van egy valaki aki trükköt sejt a produkció láttán.
Értetlenkedve felkeresi a lakókocsija felé igyekvő artistát.
- Árulja el nekem kérem, hogyan csinálja ezt a páratlan produkciót? - Semmiség az egész, csak gyakorolni kell... feleli a bohóc.
- És mennyit gyakorolta?
- Csupán csak nyolc órát.. volt a válasz..
- Csak nyolc órát, ? hitetlenkedett a néző.
- Igen, de naponta, és negyven éven át.
- Ha csak így nem,...
Tenyerét összetapsikolva , kalapját két kézzel emelgetve, láthatóan örül az eredménynek és a sikernek.
Vidáman körbejárja a porondot,Ujját beakasztva hózentrágerját húzogatja és végül megáll az asztallal szemben a főbejáratnál.
Nadrágzsebében könyékig turkálva, egy csomag vadonatúj kártyacsomagot vesz elő.
Kibontja, mert a mutatványhoz csak új, kemény lap a jó, a megfelelő.
Fél méterről, egyik kezéből a másikba repítve keveri a paklit, és kiveszi a piros ászt.
A többi kártyát ajándékba adja a meglepett gyerekeknek.
Hangos szóval elmondja a feladatot, a kártyalappal próbálják eloltani a helyükön maradva az égő gyertyát.
Van aki legyezgeti, akad aki oda dobja.
Bizony, senkinek nem sikerül.
Ekkor a bohóc erősödő dobpergés közepette vízszintesen elrepíti a piros ászt.
A tízméteres repülés után a lap eltalálta a kanócot, és elkoppintotta a lángot.
Hatalmas ováció, cintányér csengés, a zene felerősödik. A bohóc kalapját lengetve diadalmasan körbejárja a porondot, és learatja a sikert. A gyerekek tapsolnak, hiszik a csodát, ami egy ideje minden nap sikerül, de van egy valaki aki trükköt sejt a produkció láttán.
Értetlenkedve felkeresi a lakókocsija felé igyekvő artistát.
- Árulja el nekem kérem, hogyan csinálja ezt a páratlan produkciót? - Semmiség az egész, csak gyakorolni kell... feleli a bohóc.
- És mennyit gyakorolta?
- Csupán csak nyolc órát.. volt a válasz..
- Csak nyolc órát, ? hitetlenkedett a néző.
- Igen, de naponta, és negyven éven át.
- Ha csak így nem,...
Asztal, gyertya, kártya, eldobni
elalszik.
Meddig kell gyakorolni?
Nem sokáig, csak minden nap.. nyolc órát, és negyven évig.
Nem sokáig, csak minden nap.. nyolc órát, és negyven évig.
Nyolc órát, naponta negyven évig.
- Jaj, már megint reggel
van...
2013. oktober27.
Hiába, én is y- al írom
a nevemet, akár a nagyok....
Nagy Vendi.
***********************
15. VERSRŐL VERSRE... KORTÁRSAINK ÍRÁSAIBÓL
Széll Magdolna: Kesergés
Vezércsillagom értőn pillant le rám,
pólusaimba fészkelt a hűvös magány,
padlón ráng megtépett büszkeségem,
míg sírva a miérteket keresem.
Vedd kézbe, dédelgesd remegő kezem,
indokaidtól vigaszom remélem,
mint űzött vad a rengetegben, félek,
nélküled Illés szekeréhez érek.
Ne hagyd, hogy leteperjen a
fájdalom,
letaglózzon tehetetlen bánatom,
kétségbe esésem növekvő tályog,
gyógyítóm lenne méz illatú bókod.
Csak beszélj, selyemhímzéssel, Te
drága,
mint ezüst harangok búgó angyala,
mákonyra vágyik lelkem égő sebe,
csókodtól lobbanjon szerelmem heve.
2017
Üdvözlettel Széll Magdolna. Ha kíváncsi vagy rám:
...........................................
Ha egy nap majd elhívnak,
Ezüst szárnyú angyalok,
Az emlék marad meg csak tőlem
Amit nektek itt hagyok!
Égi ország vár talán rám,
Ha bűn nélkül éltem,
A jó mellé oda álltam,
A rossztól sem féltem!
Az úr ítél, majd felettem
Igaz-e a lelkem,
Kaput nyit, vagy egyenesen
Pokolra küldd engem!
..........................................
MIKS MÁRIA: REJTŐZKÖDÉS
Hajnal volt. A csillagok sorra
megvakultak.
az ég, mint súlyos szürke posztó
feszült, de szélein már foszló
szövetcafatkák; a derengés csüngött alá.
Ketten moccantunk: a koránkelő vágy
és én.
Rőt ujjával arcunkba csípett,
nyirkos csókjával melegített,
felkínálta bőszabású köpenyét a köd.
Ferdén nőtt fatörzsek görbületébe
bújtunk,
- rég lehullt az utolsó levél -
lopódzó lábnyomaink helyén
gyűrt avarlepedő rejti féltett titkunkat. .
.........................................
Ylen Morisot: Őszi fanyarka
Diót repeszt a barnuló burok,
kőkemény csonthéj koppan a beton
szürkén rideg tetején.
Amott az udvar kockás kövein
levelek tömege terít szőttest,
vegyít fanyar elmúlásillatot
sárga büdöskék közé.
Bodzafa bogyója kékül a ködben,
és szédül a szél is fellegköpenyén,
szakajtja termését sárguló fának,
- szakajtó tele, mehet a kamrába –
sepri a levelet fütyülve, zúgva,
hajlik előtte a madárbirs bokra,
rémült neszektől fél, sóhajt az
erdő,
nádas susog a nyárfa nyikorgásban.
Kertemben színesen szomorú
avarnak füstszagú kupaca
integet a távozó nyárnak,
s üzen a télnek: jöhetsz, várlak!
..........................................
Mátyás Rita: Újjászületés...
![](https://2.bp.blogspot.com/-HA8E9xbP5YY/WeDI5yMRKyI/AAAAAAAAn3Q/hCbRhrfaDEMWgHYXX4mKWQFm_AhvmJNIgCLcBGAs/s200/M%25C3%25A1ty%25C3%25A1s%2BRita%2Bnetr%25C5%2591l.jpg)
fázós reggelen,
Dérré keseredő
harmat cseppeken,
már a fagy lopódzik,
a hegyek felett.
Lábam bemélyed a
rozsdaszín avarba,
Károgó varjak,
szállnak a magasban.
Költöző madarak
már messze járnak,
az enyészet bujkál,
már a határban.
Tegnap kapaszkodik,
kopár fa ágán,
a ma sugdolózik,
holnap tornácán.
Pillanat kopogtat,
ablak üvegen,
boldogságom perce,
tűz mellett pihen.
Lepedőm ráncában,
titkos vágy lapul,
hogy ne éljek többé,
boldogtalanul.
Csepergő jégcsapok,
csúcsán csillog a fény,
szívemben örvendez,
a túlélő remény!
2017. 09. 28.
...........................................
BAKSA ANCI: Őszi erdő
Őszi erdő levelei már sárgulnak,
Oly csodásak, a fénnyel szállnak,
Felkelő napfényében vitorláznak,
Nézem, ahogy a földre hullanak.
Festői szépségű az őszi erdő,
Lassan az elmúlással küzdő,
Évgyűrűi száma eggyel megnő,
Néhányuk századokkal vetekvő.
Őszi erdő suttogva beszélget,
Egy mókuska makkot eszeget,
Fiatalúr gesztenyét szedeget,
Sokan szárazágakat gyűjtenek.
Hideg napok jönnek, zord idők,
Megkopaszodtak az őszi erdők,
Fáradtak, kicsit aludni térnek ők,
Betakarják hóval a hókirálynők.
2017.09.27.
.............................................
GYÖNGYÖSINÉ CSÖTÖNYI ÁGNES: Ki
küldte?
Ki küldte nekem?...
ezt az édesen fájó,
gyógyírt hozó
szerelemérzést
most megköszönöm neki....
Melyben a mézédes szavak
dallamként lengnek körül,
szállnak...
mint villámok,úgy cikáznak,
Lent suhannak, majd újra fent....
mint madarak vígan kergetőznek,
vagy úgy, mint áldott eső , permeteznek....
Fürdöm bennük és velük...
szárítkozom...kitárt karokkal,
mert már ők a szél ....és a Nap...
Már alél a lelkem, alél a szellemem...
általad őrzött álmom
végtelen,
mint az óceán,
Melynek mélyén mi vagyunk csak
Ketten: Te meg én...
Mi éljük meg és halunk bele.....
..........................................
GYÖNGYÖSINÉ CSÖTÖNYI
ÁGNES: Mi vagyok én néked?
Mi vagyok én néked?
Egy fénysugár a Napból
Egy csepp friss,reggeli harmat...
Egy jó falat a szájban,
Egy korty bor a pohárban...
Egy csepp méz a szádon,
mely néha keserű....
Egy könnyű, lágy érintés....
Egy álom-valóság...
Miért,miért?
Csak része az egésznek,
Hisz'
egész voltomban is csak fél vagyok,
mert másik fele
Te vagy, Kedvesem.
..........................................
GYÖNGYÖSINÉ CSÖTÖNYI ÁGNES: Utolsó
tekinteted....
Csak a tekinteted, csak azt tudnám feledni,
mikor utolszor rám emelted-kérdőn...
ennyi volt???..
Menekültél, futottál előlem
szép kedvesed karjaiba,
ki szorosan zárt, ölelt magához
fehér leplében, s nem engedett...
Miért? miért?
Eszébe jutottak a szép szavak,
melyeket neki mondtál egyszer,
s ő mondott neked.
Pedig nem ő! Én szerettelek...
Ő csalárd módon bánt veled,
hízelgett, majd végül elveszejtett...
De hiányod csak én érzem...
S én a vesztes lassan, lehajtott fejjel
indultam haza...
Az otthon, melyet annyira szerettél,
hűtlenül elhagytad, Jancsikám
Nélküled olyan lettem, mint kóbor falevél,
melyet tovafúj az őszi szél.
***********************
16. VÉLEMÉNYEM SZERINT -
OLVASÓINK ÍRTÁK
Nagyon szépen köszönöm kedves
Vendi!
Lám, azt mondják, nincs új a nap alatt, pedig van. A legújabb újság is, de színvonala is mindig magasabb és magasabb. Bizonyára a vele eltöltött munka is emelkedő arányosan. Most így hirtelen csak egy baráti, olvasói, költőtársi és mint egy apró része magazinodnak, szeretném megköszönni a fáradozásaidat, az irodalomért tett kitartó munkádat! Külön köszönetem azért, hogy verseimmel, soraimmal ott lehetek, a Hazámtól távol is hirdethetem magyarságomat!
Baráti szeretettel és tisztelettel ölellek:
I.P.Steve
Lám, azt mondják, nincs új a nap alatt, pedig van. A legújabb újság is, de színvonala is mindig magasabb és magasabb. Bizonyára a vele eltöltött munka is emelkedő arányosan. Most így hirtelen csak egy baráti, olvasói, költőtársi és mint egy apró része magazinodnak, szeretném megköszönni a fáradozásaidat, az irodalomért tett kitartó munkádat! Külön köszönetem azért, hogy verseimmel, soraimmal ott lehetek, a Hazámtól távol is hirdethetem magyarságomat!
Baráti szeretettel és tisztelettel ölellek:
I.P.Steve
2017. szeptember 15. 19:32 Nagy
Vendel írta, <nagy.vendi54@gmail.com>:
MEGJELENT A LEGUJABB ÚJSÁG a
Megszólalok 709. száma
AZ ÚJSÁG SZÍNES LINKJE
NAGY VENDEL, MAGÁNZÓ:.
"NYIBA, KÖLTŐK IMÁI"
- DÍJAS ÍRÓ, KÖLTŐ
E-mail címem.
.........................................
Nagy Vendel novelláihoz:
A szerző történetei rövidek, jól érthetőek bármilyen olvasó számára. Pillanatképek csupán a múltból, vagy a jelenből, mégis teljes egészet alkotnak. Az őrangyal az első novellákban végig kíséri az olvasót, egy megmentőként, vagy egy valóssá vált női alakként. A vak öreg, akit Vendel magáról mintáz céltudatos, tudja merre tart, de érzi a misztikus külvilágot. Sokkal inkább rálát a földön túli szférára, mint látó korában. A karácsony misztikus hangulata újra összehozza őt régi szeretteivel a temetőben.
A bolond Ádám története amolyan igazi falusi történet. A fiúra nem bíznak sok mindent, inkább csak viccelődnek a személye körül. Jó, hogy mindig voltak bolondok, hiszen az embereknek mindig kell a nevetés. Jó, hogy vannak bolondok ma is, bár a falu már nem tartja el őket, valamint mára egyre inkább mindenki bolonddá válik...
Megható történet az egykefiú története, aki amolyan mama kedvence típus. Csak szülei voltak neki, ők szóltak hozzá minden nap, s miután elmentek e földről a papagáj még sokáig kelti a hamis illúziót. Majd egy nap a fekete macska elragadja a madarat, s akkor a fiú ezzel párhuzamosan megsemmisíti régi életét. Véget vet mindennek, ami emlék, vagy múltidézés.
Összefoglalva Vendel írásai nagyban rámutatnak világunk valós szeletkéire, s ezt egyszerű hangon, ugyanakkor érzékeny rácsodálkozással teszik.
Tóth Enikő
A szerző történetei rövidek, jól érthetőek bármilyen olvasó számára. Pillanatképek csupán a múltból, vagy a jelenből, mégis teljes egészet alkotnak. Az őrangyal az első novellákban végig kíséri az olvasót, egy megmentőként, vagy egy valóssá vált női alakként. A vak öreg, akit Vendel magáról mintáz céltudatos, tudja merre tart, de érzi a misztikus külvilágot. Sokkal inkább rálát a földön túli szférára, mint látó korában. A karácsony misztikus hangulata újra összehozza őt régi szeretteivel a temetőben.
A bolond Ádám története amolyan igazi falusi történet. A fiúra nem bíznak sok mindent, inkább csak viccelődnek a személye körül. Jó, hogy mindig voltak bolondok, hiszen az embereknek mindig kell a nevetés. Jó, hogy vannak bolondok ma is, bár a falu már nem tartja el őket, valamint mára egyre inkább mindenki bolonddá válik...
Megható történet az egykefiú története, aki amolyan mama kedvence típus. Csak szülei voltak neki, ők szóltak hozzá minden nap, s miután elmentek e földről a papagáj még sokáig kelti a hamis illúziót. Majd egy nap a fekete macska elragadja a madarat, s akkor a fiú ezzel párhuzamosan megsemmisíti régi életét. Véget vet mindennek, ami emlék, vagy múltidézés.
Összefoglalva Vendel írásai nagyban rámutatnak világunk valós szeletkéire, s ezt egyszerű hangon, ugyanakkor érzékeny rácsodálkozással teszik.
Tóth Enikő
MAGYARTANÁR, BUDAPEST.
......................................
Szia, Vendi!
Már tegnap este elkezdtem a köteted olvasását, de csak mostanra értem a végére. Sorról sorra haladtam, hogy ne maradjon ki belőle semmi. Természetesen a nagyobb részét már ismerem, hiszen az új versekkel a születésük után azonnal megtisztelsz, és én akkor is sebtében elolvasom őket. Az ismétlés azonban csak a javukra vált. Ugyanis a hangulati elemeid hatása nagyban függ az olvasó éppen aktuális hangulati állapotától. Némely versed egészen másképp hatott, mint első olvasásra.
Most is megállapítottam, hogy hatalmas utat tettél meg a régebbi és az újabb írásaid között. A kezdeti összefogottság mára már oldottabb formátumú, mélyebb tartalmat hordoz. Szembetűnő a stílusváltás. Sokkal merészebben csapongasz a gondolatok között, mint régebben. Ettől egy kicsit nehezebben követhető egy-egy alkotásod. Nem tudom megmondani, melyik inkább a kedvemre való, mindet a maga helyén kezelem. Értem őket, egyre inkább kibontakozik általuk számomra a gondolat- és érzelemvilágod. De hát, ugye, ez is a cél?!
Továbbra is azok a verseid állnak hozzám a legközelebb, amelyek inkább lírai elemeket hordoznak. Ilyenek pl. az apás, anyás és testvéres emlékeidet feldolgozó írások. Ezek egészen a szívemig érnek.
A novelláid is itt vannak. Nem tudom, mikor lesz a legközelebbi vendis napom, de jelentkezem, ha megvolt.
Addig is minden jót:
MÁRIA
Már tegnap este elkezdtem a köteted olvasását, de csak mostanra értem a végére. Sorról sorra haladtam, hogy ne maradjon ki belőle semmi. Természetesen a nagyobb részét már ismerem, hiszen az új versekkel a születésük után azonnal megtisztelsz, és én akkor is sebtében elolvasom őket. Az ismétlés azonban csak a javukra vált. Ugyanis a hangulati elemeid hatása nagyban függ az olvasó éppen aktuális hangulati állapotától. Némely versed egészen másképp hatott, mint első olvasásra.
Most is megállapítottam, hogy hatalmas utat tettél meg a régebbi és az újabb írásaid között. A kezdeti összefogottság mára már oldottabb formátumú, mélyebb tartalmat hordoz. Szembetűnő a stílusváltás. Sokkal merészebben csapongasz a gondolatok között, mint régebben. Ettől egy kicsit nehezebben követhető egy-egy alkotásod. Nem tudom megmondani, melyik inkább a kedvemre való, mindet a maga helyén kezelem. Értem őket, egyre inkább kibontakozik általuk számomra a gondolat- és érzelemvilágod. De hát, ugye, ez is a cél?!
Továbbra is azok a verseid állnak hozzám a legközelebb, amelyek inkább lírai elemeket hordoznak. Ilyenek pl. az apás, anyás és testvéres emlékeidet feldolgozó írások. Ezek egészen a szívemig érnek.
A novelláid is itt vannak. Nem tudom, mikor lesz a legközelebbi vendis napom, de jelentkezem, ha megvolt.
Addig is minden jót:
MÁRIA
.......................................
Kedves Vendi!
Gratulálok ismét neked mind az eredményhez, mind Enikő véleményéhez!
A jól megfogalmazott vélemények tudnak minket előre mozdítani és
további írásokra is ösztökélni. :D
A magazint is olvastam és egyszerűen jó érzés, hogy megint sokan írtak
olyat, ami megszólította a jelent, a múltat...
Közeledik az őszön át a tél és remélem hozza magával a további
ihleteket neked és másoknak is, hogy mikor majd leesik a hó és
megcsapja orrunkat majd a fahéj illata, ott is tudjunk sok szépet és
igazán irodalmit olvasni.
Köszönöm.
András
Gratulálok ismét neked mind az eredményhez, mind Enikő véleményéhez!
A jól megfogalmazott vélemények tudnak minket előre mozdítani és
további írásokra is ösztökélni. :D
A magazint is olvastam és egyszerűen jó érzés, hogy megint sokan írtak
olyat, ami megszólította a jelent, a múltat...
Közeledik az őszön át a tél és remélem hozza magával a további
ihleteket neked és másoknak is, hogy mikor majd leesik a hó és
megcsapja orrunkat majd a fahéj illata, ott is tudjunk sok szépet és
igazán irodalmit olvasni.
Köszönöm.
András
..........................................
A MEGSZOLALOK 709.
LAPSZÁM KÉPEINEK LEÍRÁSA.
Lectori salutemmnél Vendi egy
asztalnál ül világoszöld asztalterítőn pihen két keze. jobb kezével állát
támasza. szürke pólót visel.
TÓTH ENIKŐ : Enikő szőke hosszú
hajú. mosolygós, lila pántos ruhában van.
2. SÖTÉT ÖSVÉNYEKEN ERDŐSNÉ ONDA
MARICA: Felismerés
Marica látható a képen.
Szürkés kardigánja alatt fekete blúzt visel ül bal kezét álla alá
támassza. fekete vállig érő egyenes haja van.
3. VERSEK A NAGYVILÁGBÓL
- KORTÁRSAINK ÍRTÁK
Szauer Gertrúd mosolygós fekete
rövid hajú, fekete szemű, fehér blúzban van. Egy foxit ölel, jobb oldalán picit
látszik mechanikus tolókocsia.
Mátyás Rita barna rövid hajú, barna
szemű. Mintás blúzban van.
4. KEZDŐDIK AZ ISKOLA
NAGY VENDEL: ELSŐ NAP AZ ISKOLÁBAN
Vendi áll a könyvespolca előtt
szürkepulóverben szemén szemüveg.
5. ARCKÉPCSARNOK GERENCSÉR
HAJNALKA RIPORTSOROZATA
VÁLTOZTASSUK MEG A SZEMLÉLETET
"HA MINDENKINÉL EGY KIS GYERTYA
ÉGNE, FÉNYÁRBA BORÍTHATNÁNK E SÖTÉT ÉS KEGYETLEN VILÁGOT…”
Beszélgetés Fellner Istvánnal
Fellner István szalmakalap a fején
pipázik. Szemét lehunyja szürke pólóban van szemüvege nyakába lóg körszakállas.
GERENCSÉR HAJNALKA: Egy árnyas lombú
fa alatt áll. szemüveges kissé mosolyog. fekete hajú fehér rövid ujjú
blúzban van.
Fellner István áll és fog egy
fafaragását melyen egy kalapács és egy csákány van.
Hintaszék mellet egy faragott
sakktábla s egy faragot bot látható.
következő képen. Fellner István a
fafaragó táborban állnak egy faragott pad mögött. a pad támlájára rá van írva
hogy jó szerencsét.
6. VISSZATAPSOLÁS HAJDAN VALÉRIA
VÁLOGATÁS VALI VERSEIBŐL
EGY HÓNAPJA BEMUTATTUK, MOSTANRA
VISSZATAPSOLTUK....
Hajdan Vali sárga kalap a
fején mosolygó fehér mintás csipkés blúz s lila szál van rajta.
7. NOVELLA FOLYTATÁSOKBAN
BURZA MÁRIA : A KÜLÖNC
Burza Mária áll egy zöld levelű fa
mellett haja ősz fekete szemű kék hosszú ujjú blúzt visel.
I.P.Steve. ősz hajú barna
szemű szemüveges. fekete ingben van oda van a kép bal alsó
sarkába kék betűkkel I.P.STEVE.
Burza Mária fekete szövetkabátba áll
világos barna ajtónál szőke göndör haja válláig ér.
8. HAZAI TÁJAKRÓL... NAGY
VENDEL LEGÚJABB VERSEI
Nagy Vendel nagyon elegánsan
áll a színpadon piros zakó és fekete nadrág van rajta. szemüveges
szőke hajú. kezében mikrofon s átható érzéssel szavalja versét.
10. ELMÉLKEDÉSEIM
TÓTH ENIKŐ: Amikor az idő
megáll…
TÓTH ENIKŐ : Enikő szőke hosszú
hajú. mosolygós, lila pántos ruhában van.
12. CIKK A TOLNAI NÉPÚJSÁGBÓL
WESSELY GÁBOR: Hét lézeres szemműtét sem segített a költőn
Wessely Gábor összes feketés haj
fekete szemű mosolygós bajuszos. piros ing fekete mintás nyakkendő fekete
zakó van rajta.
Nagy Vendel Szőke hajú
szemüveges szürke pólóban van. szerényen dolgozik a
szerkesztőségében a számítógépén kezei a billentyűzeten.
14. GRATULÁLUNK
Adamecz László mosolygós barna szemű
szemüveges.
15. VERSRŐL VERSRE -
KORTÁRSAINK ÍRÁSAIBÓL
KOVÁCS JÓZSEF KOPEK: Mosolygós
arcú fekete zakóban fehér ingben nyakkendőben van.
CSOMOR HENRIETT: Csomor Henriett fa
alatt ül. rövid fekete hajú fekete szemű. farmer kabátban és rózsaszín kockás
ingben van.
Szauer Gertrud mosolygós fekete
rövid hajú, fekete szemű, fehér blúzban van. Egy foxit ölel, jobb oldalán picit
látszik mechanikus tolókocsija.
17. TERMÉSZETGYÓGYÁSZAT
SOPONYAI MIHÁLY ROVATA
SOPONYAI MIHÁLY ROVATA :
mosolygós vörös hajú szürke zakóban van.
..........................................
Szia, Vendi!
Jó kis tanmese az írásod. Tetszett.
A Torpanatok című versciklusom utolsó, 75-ödik darabja így szól:
Jó kis tanmese az írásod. Tetszett.
A Torpanatok című versciklusom utolsó, 75-ödik darabja így szól:
Pörgök; teltházas cirkuszban
idétlen bohóc.
Fülig mázolt szám
vörös vigyorgás;
rizsporos ábrázatomban
fekete gödrök
szemtelenkednek.
Aztán a sipkacsörgéses
hajlongásaim
erre is, meg amarra is,
mindenfelé, ahogyan kell,
a kötelező
koreográfia szerint.
Hé, van itt valaki?-
támad fel gyanúm a csendben,
de a nézőtér
lengőajtaján
feltartóztathatatlanul
már régen megszökött az idő.
Mari
***********************
17. TERMÉSZETGYÓGYÁSZAT
SOPONYAI MIHÁLY ROVATA
Erdei szeder (Rubus fruticosus)
![]() |
Erdei szeder |
A rózsafélék családjába tartozó évelő, tüskés félcserje, mely erdőszéleken, megműveletlen területeken, árokparton vadon nő. Európában és Ázsiában őshonos, de a világon mindenhol megtalálható a mérsékelt égöv alatt. Sövényként is ültetik, mert tüskéi hatékonyan tartják távol a betolakodókat.
Rózsaszínes-fehéres virágait május-júniusban hozza, kékesfekete termését a virágzás után. Virága is, levele is szagtalan.
Rózsaszínes-fehéres virágait május-júniusban hozza, kékesfekete termését a virágzás után. Virága is, levele is szagtalan.
A vadszeder botanikailag gyűjtőfaj, a hazánkban előforduló vadszeder fajok gyűjtőneve. Nemesített fajtáit ültetvényeken közismert gyümölcséért termesztik. Hajtásai ívesen lehajlók, földön terülők. Levelei összetettek, 3-5 levélkéből állnak, fűrészes szélűek. A hamvas szeder (Rubus caesius L.) termései – nevéből eredően – hamvas felületűek.
![]() |
Soponyai Mihály |
Gyógyhatásai
Forrázata leginkább az ízületi betegségekre (reuma, köszvény) és a cukorbetegségre hatásos. Az immunrendszer hibás működését, vérszegénységet, fogínyvérzést, lázat, bőrkiütést, menstruációs rendellenességeket is kezelhetünk vele. Tonizáló és méregtelenítő hatása egyaránt van. Utóbbi teszi alkalmassá köszvény gyógyítására.
Forrázata leginkább az ízületi betegségekre (reuma, köszvény) és a cukorbetegségre hatásos. Az immunrendszer hibás működését, vérszegénységet, fogínyvérzést, lázat, bőrkiütést, menstruációs rendellenességeket is kezelhetünk vele. Tonizáló és méregtelenítő hatása egyaránt van. Utóbbi teszi alkalmassá köszvény gyógyítására.
Antibakteriális tulajdonsága
miatt húgyúti betegségeket, fehérfolyást kezelhetünk vele. Tannintartalma miatt
összehúzó hatású, ezért hasmenés ellen eredményes. Izzasztásra és
vizelethajtásra is használják.
Felhasználása belsőleg:
Kezdődő cukorbetegségre napi 1-2
csészével közvetlenül főétkezés(ek) után, köszvényre napi 1 csészével kell inni
bármikor a nap folyamán. Hasmenésre napi 3 csészével étkezések között (ilyenkor
néhány perc főzéssel készítjük a teát, mert az összehúzó hatású cserzőanyagok
így jobban kioldódnak). Vizelethajtásra reggel egy csészével. Immunrendszer
erősítésre, vérszegénységre, méregtelenítésre napi egy csészével bármikor a nap
folyamán. Gyulladásokra naponta 3 csészével étkezés előtt. Köszvényre napi egy
csészével málnalevéllel 1-1 arányban összekeverve.
Fogínyvérzés esetén rágjunk össze
néhány nyers szederlevelet.
Igen jóízű tea készíthető belőle.
Planta tea néven a 60-as évekig volt forgalomban egy, a fekete teát
helyettesítő készítmény, mely szederlevélből készült.
Felhasználása külsőleg
Bőrirritáció esetén lemosóként lehet
használni bőrlágyító, hámlasztó tulajdonsága miatt. Halványítja a pigmentfontokat.
Nyálkahártya-gyulladásra, mandulagyulladásra öblögetőként használjuk.
Gargarizálni torokfájás, afta, torokfekély, szájgyulladás esetén kell vele.
Levelének főzete sebek tisztítására és gyógyítására is alkalmas. Ha
szétmorzsoljuk friss leveleit az ujjaink között, elállítja a vérzést, amit a
tüskéi okoztak.
Jó egészséget,és szép őszi
kirándulásokat a természetbe.
Üdvözlettel: Soponyai Misi
.....................................
CSONGRÁDI KATA PRAKTIKÁI:
A HAGYMA ÉS A SZILVA
A NÉPI GYÓGYÁSZATBAN.
Kedves Barátaim!
![]() |
Csongrádi Kata |
Mivel közeledik - vagy már nyakunkon
is van - a bacilusokkal, vírusfertőzésekkel teli időszak, talán használni
tudjátok az alábbi javaslatok valamelyikét, amelyek segíthetnek legyőzni ezeket
a hívatlan kórokozókat.
Vöröshagyma (hámozatlanul) minden helységbe
- a népi megfigyelések szerint magába szív minden negatívumot ,ha kicsírázik
különösen finom az így házilag "nevelt" újhagyma
Fokhagyma gerezdek kb. 24. órán
keresztüli áztatása alkoholba (szilvapálinka ajánlott leginkább) - majd
leszűrve, naponta néhány cseppet (!!!) beletenni a teába, üdítőbe,
erőteljes immunrendszer erősítő
és ...mellékelem régi
jótevőnk, a szilva hatását is.
Jó egészséget, jókedvet kívánok
Mindannyitoknak!
Szeretettel. Kata
.........................................
Kezdődik a szezonja!
( a párlata is kiváló!!!)
Német kutatók szerint a szilva megakadályozza a vastagbélrákot! ( a párlata is kiváló!!!)
A Berlini Egyetemen nemrég elvégzett kutatás szerint azok az emberek, akik három héten keresztül, naponta legkevesebb hat szem szilvát, akár nyersen, vagy szárítva elfogyasztanak, megelőzhetik a csontbetegségeket, csökkenthetik a rossz koleszterinszintet, és a vastagbélrák kialakulását is elkerülhetik.
Ha kicsit több szilvát eszünk a kelleténél, akkor érvényesülhet ennek a csodálatos gyümölcsnek a hashajtó hatása, ami azért remek, mert a fölösleges salakanyagoktól megszabadulhat szervezetünk. Emellett az idegrendszerünkre, a májunkra, a gyomorsavtúltengésre, a gyomorfekélyre, a vesékre, és a vastagbélre is gyógyítólag hat.
A szilva sötétkés, sötétvöröses színét egy sajátos polifenol anyagnak köszönheti, amely rendkívül hatékony antioxidáns, ötször erősebb, mint a béta karotin, ötvenszer erősebb, mint az E-, és hússzor, mint a C-vitamin. A szilvából készült finom lé,
étkezés előtt egy félórával elfogyasztva, nagyszerűen serkenti az immunrendszert, így védve leszünk a fertőzésektől. Segít beindítani az emésztést, megszünteti a székrekedést, és még a fogyókúrázók is bátran ihatják a szilva levét, hiszen megszabadít a felesleges zsírszövetektől, méregtelenít. Legalább napi egy pohárral ajánlott meginni.
Íme, a szilva még jó néhány egészségvédő tulajdonsága
• Ha naponta legalább három szilvát megeszünk, az erős antioxidánsok eltávolítják azokat a hibás agysejteket, amelyek a memória romlásáért felelősek.
• A szilva kalóriában szegény, egy szemben mindössze 30 kalória van, ez a napi szükséglet (2 ezer kalória) 1,5 százalékát teszi ki.
• Megelőzhetők a szívet érintő betegségek is. A szilva ugyanis zsírokban szegény, egy darabban 0,2 gramm természetes zsír található, ami ráadásul nem is telített, amely a keringési rendszernek is gondot okoz ugyebár.
• A nyers gyümölcs tele van egészséges szénhidráttal, azonban vigyázni kell a szárított változattal, mert ebben már a szénhidrát mértéke igencsak magas, ezért óvatosan kell fogyasztani, hiszen hosszabbtávon megemelkedhet a vércukorszint.
• C-vitaminban gazdag gyümölcsről van szó, a napi szükséglet 7 százalékát fedezi egy szilva.
• Megvéd a rákos betegségektől, mivel antociánt tartalmaz, de a vérszegénységben szenvedőknek is naponta kellene a szilvát fogyasztani.
• Megelőzhető a nyers gyümölcs rendszeres fogyasztásával a cukorbetegség, a vesék és csontok élettartama tovább tarthat.
***********************
18. SZERKESZTŐI ÜZENETEK
Kedves olvasó!
Ön a Megszólalok Művészeti Magazin legújabb számát olvassa.
Jelentkezését, hozzászólását a következő elérhetőségekre várjuk.
Postacím: MMM szerkesztősége 7100 Szekszárd József Attila u. 3
Telefon: 06 30 550 51 06 8-tól 20- ig.
e-mail: nagy.vendi54@gmail.com
Levelek, írások fogadása: skype címem nagy.vendi54
Új email címem: nagy.vendi54@gmail.com
Magazinok küldése
MINDENKI MEGKAPHATJA SAJÁT E-MAIL CÍMÉRE.
……………………
Továbbá tájékoztatjuk olvasóinkat, hogy a Művészeti Magazint teljes
tartalmát feltettük a Netre. Ez az új megjelenési forma a látók
számára készült, amely formázott betűket, színeket és képeket is tartalmaz.
Ennek elérhetősége a következő linken lehetséges:
http://megszolalok.blogspot.hu/
Tehát az eddig megjelent összes számot visszamenőleg is elérhetővé tettük
a fenti blogoldalon!
……………………
A lap ingyenes, kérje a szerkesztőtől. Írásaink tartalmáért az adott írás
szerzője felelős.
Köszönjük a külső munkatársak közreműködését.
A szerzői jogokat fenntartjuk.
Kérjük jelezze, ha megkapta, vagy azt is, ha nem kapta meg az újságot. Ha
elmenti, megmenti, bármikor előveheti.
Van olyan olvasó, aki kinyomtatta több oldalra a szöveget, és
összekapcsozva, lapozható olvasmányt kapott. Így sem rossz!
Az oldal akadálymentes, olvasó programmal a vakok is elolvashatják.
Az esetleges sajtóhubákért elnézést kérünk.
Írott műveim megtekintése:
………………………………..
AZ ÖSSZES ELÉRHETŐSÉGEM..
gmail: nagy.vendi54@gmail.com
skype: nagy.vendi54
Megszólalok Művészeti Magazin
http://megszolalok.blogspot.hu/
www.megszolalok.blogspot.hu/
weboldal: http://nagyvendel.comxa.com
www.nagyvendel.comxa.com
……………………….
Facebook: csak beírod a facebook keresőbe mindhármat külön- külön és meg is
találtad az oldalaimat: Megszolalok Nagy Vendel
………………………
Nagy Vendel Írásai
Megszólalok művészeti magazin szerkesztő nagy vendel
……………………..
Könyvtár:
E. könyvek a MEK- en
Magyar Elektronikus Könyvtár
http://mek.oszk.hu/13500/13542/#
www.mek.oszk.hu/13500/13542/#
........
Ez a verses oldalam címe... www.pieris.hu
http://www.pieris.hu/szerzo/nagyvendel
........
KÜLFÖLDI ELÉRHETŐSÉGEK..
www.canadahun.com irodalom fórum
http://canadahun.com/forum/showthread.php?34311-Nagy-Vendel-Megsz%C3%B3lalok&p=3650150#post3650150
________________________________________________
Az Amerikai Egyesült Államokbeli egyik link, ahol elérhetik magazinunkat.
A link: minnesotahungarians.com
...........
Kedves olvasóink!
Néhány operatív információt kell megosztani Önökkel. Sokan jelezték, hogy a
színes magazin blogoldalán mindig csak a legújabban feltett újság jelenik
meg, pedig a régebbieket is szeretnék olvasni. Ennek semmi akadálya nincs,
ugyanis ugyanazon az oldalon elérhető az összes többi is!
A megoldás a következő: a képernyő jobb felső részén látható a
"Blogarchívum" felírat. Ez alatt különböző dátumok és hónapok vannak,
amelyek mellett láthatók kis fekete háromszögek. Ezek tartalmazzák a régebbi számokat.
A háromszögekre kattintva "legördülnek" azok az újságok, amelyeket abban a hónapban tettünk fel.
Most már csak ki kell választani kattintással a kívánt újságpéldányt. A
háromszögre újból rákattintva bezáródik az az év, vagy hónap, s újabb
újságot lehet kiválasztani olvasásra!
Még egy nagyon fontos információ! Mivel a memóriaterületünk véges, ezért
takarékossági szempontból összevontuk azokat az újságokat, amelyek azonos
hónapban jelentek meg. Általában kettő számot jelent egy hónapban, ezért
ezeket egy blogba vontuk össze. Az összevonással még nem végeztünk,
egyenlőre csak a januárban és februárban íródottak kerültek egy blogba. Az
összevonást folyamatosan végezzük...A blogon belül két újságot vastag piros
csíkkal választottuk el! Így valahogy:
MINDENKINEK JÓ OLVASÁST, ÉS JÓ SZÓRAKOZÁST KÍVÁNUNK.
AZ ÚJSÁG KÜLSŐ, ÉS BELSŐ MUNKATÁRSAI.
............
VÉGE-ENDE-KONYEC-FIN-END-FINÍTÓ
..............
MEGSZÓLALOK MAGAZIN 710
Nincsenek megjegyzések:
Megjegyzés küldése