MEGSZÓLALOK
M.M.M. MŰVÉSZETI MAGAZIN
2015. 03. hó – ötödik
évfolyam, harmadik szám
Kulturális
és szórakoztató folyóirat
Független,
és ingyenes heti lap
Alapítva
: 2011 - ben , elvi síkon
Szerkesztő:
Nagy Vendel magánzó, laptulajdonos
1.Évfolyam:
2011. Alkalmi megjelenések
2.Évfolyam: 2012. (1-tól
a 6. számig)
3.Évfolyam:
2013. (1-től a 17. számig)
4.Évfolyam:
2014. (1-től a 24. számig)
5.Évfolyam:
2015. ( 1-től a 3. számig)
MOTTÓ: TÖREDÉKEKBŐL ÁLL ÖSSZE AZ ÉLET EGÉSZE
**************************
1. LECTORI SALUTEM! ÜDVÖZLET AZ
OLVASÓNAK!
![](./2015_03_files/Nagy+Vendi+bélyegképe.jpg)
Kapkodhatjuk fejünket az események során, hiszen márciusban is eseménydús a naptárunk.
Mindjárt itt van nyakunkon az alig száz éve ünnepelt Nemzetközi Nőnap, s közvetlenül utána válogathatunk, ki-ki vérmérséklete szerint a forradalmakból, mint például az 1848 március 15.- i, vagy az 1919.- ei forradalmak közt, egyenlőre még nem is beszélve a felszabadító, s megszálló háború befejezéséről.
Már csak az volna a csúcs, ha a nagygyűlésről egyenest a feltámadási körmenetre mennénk.
Olvastam, hogy a körmeneti zászlóvivők hódoltak az egyházi körmeneten a zászlókkal a kereszt előtt az útkereszteződésnél, és pár nap múlva ugyanitt, rutinosan meghajtották a vörös zászlót is, igencsak megdorgálták őket érte.
A vallást a templomon belül még csak- csak elviselték, de ha már kijött az utcára, no azt már nehezen tűrték.
S így volt ez nem is olyan régen, még a nőnappal is, bár nagy a fejlődés, de az egyenlő munkáért egyenlő bért nevű Kánaán még mindig nem jött el, sőt fokozódott, hiszen az Unió tagjaként tizedrangú állampolgárok vagyunk, fizetéseket nézve mindenképp.
Azért az időjárás mindezek ellenére halad a maga útján, és negyven napi böjt után eljön majd a Húsvét is, s mindent meglehet állítani, csak az időt nem, pedig azt is megpróbálják egyesek, például az óra előre és visszaállítgatásával, a frászt hozva a kisgyerekes anyákra és a három műszakos dolgozókra, akik már nemigen tudják hogy mikor is kell rendes idő szerint felkelni, vagy lefeküdni.
Az a hülye óra meg csak megy a maga járásán, mit sem sejtve az idők változásáról.
Álljon itt egy Nőnapi versike,
kissé szégyenkezve ugyan, hiszen a nőket, hölgyeket, édesanyákat nemcsak egy
napon kéne hódolattal illetni.
Egy baráti körhöz tartozó kikapós menyecske említette volt már többször is, hogy nem igazán szereti a saját neve napját, születés napját, s a nőnapot sem, mert olyankor mindig a férje rúg be az ő tiszteletére elsőként, a kínálgatásból kifolyólag.
Egy baráti körhöz tartozó kikapós menyecske említette volt már többször is, hogy nem igazán szereti a saját neve napját, születés napját, s a nőnapot sem, mert olyankor mindig a férje rúg be az ő tiszteletére elsőként, a kínálgatásból kifolyólag.
Egyebet nem mondhatok,
A szerkesztő...
A szerkesztő...
NŐNAPODRA
Virág helyett
Az emberiség
Szebbik felének,
Az örök Évának,
Az Isteni Nőnek,
Páristól elloptam
A szép arany almát,
Hogy odaadhassam
Szépségedért jutalmul
Királynőm Tenéked.
Bódító bonbont,
Csábító csokrot,
Suhogó selymet
Adhatnék Néked,
Vagy némi ékszert,
Talán igazán gavallér
Akkor lennék
Ha szálanként
Tízezer forintos
Hóvirágot szednék.
S évente nem csak
Egyszer ünnepelnénk.
Szebbik felének,
Az örök Évának,
Az Isteni Nőnek,
Páristól elloptam
A szép arany almát,
Hogy odaadhassam
Szépségedért jutalmul
Királynőm Tenéked.
Bódító bonbont,
Csábító csokrot,
Suhogó selymet
Adhatnék Néked,
Vagy némi ékszert,
Talán igazán gavallér
Akkor lennék
Ha szálanként
Tízezer forintos
Hóvirágot szednék.
S évente nem csak
Egyszer ünnepelnénk.
…………………………..
Asszonyok elejének…
Az örök Évának,
Az Isteni Nőnek,
Páristól elloptam
A szép arany almát,
Hogy odaadhassam
Szépségedért jutalmul
Királynőm Tenéked.
Reménylőn
Remegő szívvel
Adózok, az
Eredendő bűn kísértésének,
A kígyó csábításának
Erénnyel ellenállj,
Testeddel, lelkeddel
Ezen a mai
Szent napon,
A Nőnapon,
Hogy megkoronázhasd önmagaddal
Dicstelen homlokom.
Az Isteni Nőnek,
Páristól elloptam
A szép arany almát,
Hogy odaadhassam
Szépségedért jutalmul
Királynőm Tenéked.
Reménylőn
Remegő szívvel
Adózok, az
Eredendő bűn kísértésének,
A kígyó csábításának
Erénnyel ellenállj,
Testeddel, lelkeddel
Ezen a mai
Szent napon,
A Nőnapon,
Hogy megkoronázhasd önmagaddal
Dicstelen homlokom.
2015.03.08.
Megjegyzés: Boldog Nőnapot
kívánok, és kézcsókom a hölgyeknek
Nagy Vendel
..........................................................
B. ADAMS
Az asszonyról szól ez a dal, a
végzet és a szerelem asszonyáról.. vendi.
Brian Adams
Have You Ever Really Loved A Woman
**************************
SZEMEZGETÉS A TARTALOMBÓL
1. LECTORI SALUTEM, ÜDVÖZLET
AZ OLVASÓNAK
2. ÉLETRAJZI TÖRTÉNET - CSOMOR HENRIETT : NE SAJNÁLJ
2. ÉLETRAJZI TÖRTÉNET - CSOMOR HENRIETT : NE SAJNÁLJ
3. VERSEK A NAGYVILÁGBÓL
DR. KELLNER SZILVIA, CSOMOR HENRIETT, MÁTYÁS RITA, KANCZLER ANNA,
SZILÁGYI ANITA, WESSELYNÉ ÁBRAHÁM ERZSÉBET
4. NOVELLÁRÓL NOVELLÁRA
KUSTRA FERENC: PERGŐTŰZ A DON- KANYARBAN
5. REGÉNY FOLYTATÁSOKBAN
VÁRKONYI KITTY: 5. PARANCSOLAT ( 2. FEJEZET - 3. RÉSZ)
6. BEMUTATJUK.. SZŐKE ZSUZSA VERSEIT
7. ELMÉLKEDÉSEIM - ÁRVAY MÁRIA: TÜRELEM MINDENEK ELŐTT
8. BEAT MÚZEUM - ZORÁN: BOLDOG SZÜLETÉSNAPOT
9. FÜSTÖLGÉSEIM - VÉGHELYI JÓZSEF : TOLLFOSZTOTT SZERELEM
10. KIÁLLÍTÁSON
EGY SZOBOR BEMUTATKOZIK A TERROR HÁZÁBAN - ILOSVAY GUSZTÁV
GUSZTI VERSET MOND A NŐNAPON
11. ÜLTETTEM DIÓFÁT - NAGY VENDEL: UNOKÁS VERSEK
12. KREATIVITÁSUNK AD ERŐT
GERENCSÉR HAJNALKA: FONALGRAFIKA
13. VERSRŐL VERSRE
ADAMECZ LÁSZLÓ, NAGY VENDEL, BÍRÓ MELINDA,
MEZŐSI GYÖRGY MIKLÓS,
FELLNER ISTVÁN, CSOMOR HENRIETT, DOMBI TINÓDY LÁSZLÓ,
MÁTYÁS RITA
14. VÉLEMÉNYEM SZERINT - OLVASÓINK ÍRTÁK
15. TERMÉSZETGYÓGYÁSZAT
SOPONYAI MIHÁLY ROVATA: EMÉSZTŐRENDSZERRE
16. CSAK A DAL - NAGY VENDEL DALAI: TÜNDÉRLÁBAKON
17. SZERKESZTŐI ÜZENETEK
DR. KELLNER SZILVIA, CSOMOR HENRIETT, MÁTYÁS RITA, KANCZLER ANNA,
SZILÁGYI ANITA, WESSELYNÉ ÁBRAHÁM ERZSÉBET
4. NOVELLÁRÓL NOVELLÁRA
KUSTRA FERENC: PERGŐTŰZ A DON- KANYARBAN
5. REGÉNY FOLYTATÁSOKBAN
VÁRKONYI KITTY: 5. PARANCSOLAT ( 2. FEJEZET - 3. RÉSZ)
6. BEMUTATJUK.. SZŐKE ZSUZSA VERSEIT
7. ELMÉLKEDÉSEIM - ÁRVAY MÁRIA: TÜRELEM MINDENEK ELŐTT
8. BEAT MÚZEUM - ZORÁN: BOLDOG SZÜLETÉSNAPOT
9. FÜSTÖLGÉSEIM - VÉGHELYI JÓZSEF : TOLLFOSZTOTT SZERELEM
10. KIÁLLÍTÁSON
EGY SZOBOR BEMUTATKOZIK A TERROR HÁZÁBAN - ILOSVAY GUSZTÁV
GUSZTI VERSET MOND A NŐNAPON
11. ÜLTETTEM DIÓFÁT - NAGY VENDEL: UNOKÁS VERSEK
12. KREATIVITÁSUNK AD ERŐT
GERENCSÉR HAJNALKA: FONALGRAFIKA
13. VERSRŐL VERSRE
ADAMECZ LÁSZLÓ, NAGY VENDEL, BÍRÓ MELINDA,
MEZŐSI GYÖRGY MIKLÓS,
FELLNER ISTVÁN, CSOMOR HENRIETT, DOMBI TINÓDY LÁSZLÓ,
MÁTYÁS RITA
14. VÉLEMÉNYEM SZERINT - OLVASÓINK ÍRTÁK
15. TERMÉSZETGYÓGYÁSZAT
SOPONYAI MIHÁLY ROVATA: EMÉSZTŐRENDSZERRE
16. CSAK A DAL - NAGY VENDEL DALAI: TÜNDÉRLÁBAKON
17. SZERKESZTŐI ÜZENETEK
**************************
2.ÉLETRAJZI TÖRTÉNET
Csomor Henriett :
Ne sajnálj
Fülszöveg: "Mint mindig,
most is egy őszinte beszélgetés zajlik köztem és János közt. - Tudod annyira
utálom, mikor az emberek sajnálkozva néznek rám az utcán. Mert csak azt látják,
sérült vagyok és nem tudok rendesen járni. Kérlek, János, legalább te ne
sajnálj! - Heni, sajnáljon a rosseb, az - válaszolta. - Nem vagy te
beteg."
Tartalom:
![]() |
Csomor Henriett |
Két ember örök hűséget esküszik
egymásnak
Gyermekáldás
Harc az életben maradásért!
Babakór
Kistestvér születik
Érted virul
Változások ideje
Keserves elszakadás
Meglepetés az egész családnak (avagy az első lépések)
Vigyétek vissza a lelencbe!
A három jó barát
Egy rosszul sikerült mozdulat
A hagyományt mindenhol megtartják
Felhőtlen nyaralás
Új csoportba kerülés
Kínlódás az olvasással
Fertőzések idején
A négy csibész és a csibész lány
Anyák napjával egybekötött szülői
Vakáció előtti nehéz hetek
A sátorozás örömei
Kicsit félek
Utolsó év ebben a csoportban
Kisdobos avatás
Két év összefoglalása
Nincs idő a tanulásra
Elvesztettem Őt
Utolsó évem
Elbocsátás
Leszoktatás
Ha a szép szó nem elég, jöhet a verés
Reménytelen küzdelmek
A világ legjobb magyar tanár nénije
A dolgok nem mennek simán
Az élet nem fenékig tejfel
Útjaink szétágaznak
Anya, én semmire sem vagyok jó?
Játszanak az idegeimmel
Keserű igazság
Mindent ki lehet bírni!
Akkor is győztem
Nincs pihenés
Kételkedek magamban
Gödörben vagyok
Váratlan fordulat
Életem legjobb döntése volt
Gyermekáldás
Harc az életben maradásért!
Babakór
Kistestvér születik
Érted virul
Változások ideje
Keserves elszakadás
Meglepetés az egész családnak (avagy az első lépések)
Vigyétek vissza a lelencbe!
A három jó barát
Egy rosszul sikerült mozdulat
A hagyományt mindenhol megtartják
Felhőtlen nyaralás
Új csoportba kerülés
Kínlódás az olvasással
Fertőzések idején
A négy csibész és a csibész lány
Anyák napjával egybekötött szülői
Vakáció előtti nehéz hetek
A sátorozás örömei
Kicsit félek
Utolsó év ebben a csoportban
Kisdobos avatás
Két év összefoglalása
Nincs idő a tanulásra
Elvesztettem Őt
Utolsó évem
Elbocsátás
Leszoktatás
Ha a szép szó nem elég, jöhet a verés
Reménytelen küzdelmek
A világ legjobb magyar tanár nénije
A dolgok nem mennek simán
Az élet nem fenékig tejfel
Útjaink szétágaznak
Anya, én semmire sem vagyok jó?
Játszanak az idegeimmel
Keserű igazság
Mindent ki lehet bírni!
Akkor is győztem
Nincs pihenés
Kételkedek magamban
Gödörben vagyok
Váratlan fordulat
Életem legjobb döntése volt
................................................
1. FEJEZET
Ajánlom: az én drága imádott
édesanyámnak, aki mindent megtett értem, hogy a sérültségem ellenére normális
életet élhessek! Édesanyám mindig azt szerette volna, hogy megszülethessen ez a
könyv. Kifogásokat kerestem, mert igazán nem akartam írni a magam bajáról. Két
csodálatos és őszinte barátom biztatására kezdtem el e könyvet. Háber János és
Háber Jánosné (Mami), akik nélkül sosem írtam volna meg, ha ők nincsenek.
Továbbá szeretett húgomnak az együtt eltöltött gyermekévek emlékére.
(Csomor Henriett)
..................................................
3. RÉSZ
A három jó barát
A napok ugyanúgy teltek, mint
azelőtt. Annyi kitérővel, hogy állásjárás alatt kivittek bennünket az udvarra,
persze csak azokat, akik tudtak járni. Egy nevelőre hat gyerek jutott. Ez
nekünk élményt jelentett. De a nevelő közben felmérte, hogy ki mennyire önálló.
Végre nagyokat sétáltam és hallgattam a madarakat. De a szemem a kapun kívülre
szegeződött. Elnéztem, ahogy az emberek hazafelé sietnek, aztán mindig sírtam
egy kicsit. Ági néni észrevette, hogy sírok. Megölelt és azt mondta:
- Henike, ne sírj, anyukád nagyon
szomorú lenne, ha tudná, hogy sírsz! Látod, a többiek milyen vidámak? Gyere te
is, játsszál!
Kinéztem magamnak egy piros
mászókát. Kettő volt, egy gömb alakú és egy sima, amely olyan volt, mint egy
ház. Mindig bebújtam alá. Hirtelen az az ötletem támadt, hogy felmászom rá.
- Ági néni, felmászom rá, jó?
- Heni, várj meg! Mindjárt megyek,
csak Lacinak felhúzom a kabátján a cipzárt. Na mehetsz, de óvatosan! Nehogy
leess! Gyerekek, nézzétek, milyen ügyes a Heni! Jó, most már gyere le, mert nem
érlek el! - Közben ránézett az órájára.
- Gyerekek, álljatok sorba, be kell
mennünk! Mindjárt jön a vacsora. Mikor beérünk, menjetek el kezet mosni!
- Jaj de kár, hogy be kell menni! -
harsogtuk.
Közben elindultunk. Ági néni háttal
ment, mert figyelni kellett, nehogy a földön landoljon valaki, de mindnyájan
épségben beértünk. A kabátunkat szekrénybe tettük. Útba ejtettük a mosdót is.
Ilyenkor kibújt belőlünk a kisördög. Eszeveszettül elkezdtünk fröcskölni.
Persze volt egy-két lány, aki mindjárt beárult minket. Hát igen, nem voltunk a
jóság mintaképei. De néha olyan jól esett rossznak lenni. Két perc sem telt
bele, már Margit néni:
- Gyerekek, mit csináltok már
megint? Látom, pancsoltok, most vizesek lettetek. Heni, de legalább mosolyogni
látlak. Ennek nagyon örülök, remélem nem fázol meg! Várj egy picit, még! A
pártedlikat bevinnéd?
- Igen, beviszem - válaszoltam.
Legalább tíz partedli volt a
kezemben. Ez azoknál a gyereknél volt fontos, akik nem tudtak enni, és ha
etették őket, akkor is nagyon csúnyán, és így védték az ingüket. Minden étkezés
előtt jött az inspekciós, vagyis aki beadta a gyógyszert. Mert volt, akinek más
baja is volt, vagy csak éppen influenzás volt. Szóval a néni csak a nevüket
olvasta. A gyerekek jelentkeztek vagy kurjantottak egyet, már kapták is a
gyógyszert.
Aztán elkezdődött a vacsora. Persze
a haverok megint egy asztalnál ültek. A mi asztalunknál nem volt nevelő, mivel
egyikünk se szorult segítségre. Így kitárgyaltuk a lányok besúgását.
- Most miről beszéltek? - kérdezte
Bea. Ő sajnos csak a sztori elmondásairól tudott, mert nem tarthatott velünk.
De azért mindig jókat derült velünk. A vacsora végére meg is volt a terv. A két
fiú és én szép lassan elindultunk a mosdóba. A fogmosó szettünk most is ott
volt a mosdón. De most az egyszer eszünk ágában sem volt fogat mosni. A keféről
szépen lemostuk a fogkrémet, a poharainkat pedig teletöltöttük vízzel. Már
hallottuk, hogy jönnek. Nagyon mondják a magukét és éppen rólunk.
- A Heni állandóan velük van.
Koszorús játéknál, ha ők kerülnek sorra, akkor csak ők hárman játszanak. Úgy
utálom, meg te is biztos. Megkérdezik, ki húzzon ki? Ők hárman egymásra
nevetnek. Megkezdik hármuk játékát.
Beértek, a vizespoharak lendültek a
lányok arcába. Megszeppenve álltak a falnál. Csorgott le az arcukon a víz.
- Reméljük, tanultatok belőle és nem
fogtok többé árulkodni. Miért baj az, ha hárman együtt vagyunk? Mi legalább nem
nyávogunk, minden kis bajért, mint ti - jelentettük ki diadalmasan. -
Szabadidőnkben legalább elfoglaljuk magunkat, így legalább nincs honvágyunk.
- Éva, gondolj bele, mikor első
évben voltál itt, milyen volt? - kérdezte Laci barátom.
- Rossz - felelte lehajtott fejjel.
- Na látod, Heninek is nagyon rossz.
De velünk van, és felejt.
Margit néni hozta az első gyereket
fürdetni. Látta a meglepődött arcomat.
- Mi történt, fiúk-lányok? Csak
nincs valami baj, Heni?
- Nincs, csak megleckéztettük a
lányokat. Megvédtek a fiúk engem.
- Na ugye, milyen jó barátaid, ilyen
rövid idő alatt.
Páratlan péntek volt, most azok
örültek, akik ezen a pénteken mentek haza. Ilyenkor valahogy más volt a
hangulat. Ügyesebbek voltak azok is, akik eddig minden mozdulatnál csak
nyávogtak. Ez engem felettébb idegesített. Vagyis nem tudtam eldönteni, nekik hogy
fájhat, amikor nekem nem. Én annak örültem, mikor többet kellett csinálni.
Aztán eldöntöttem magamban, hogy kényesek. Persze minden gyerek más. De én
annyira szerettem volna futni. Titokban ezt próbálgattam, de mindig. Hanyatt
vágódtam, nem adtam fel. Néha, amikor üres volt a folyosó, annyira jó volt csak
bolyongani egyedül. Eszembe ötlött, hogy talán egy fokos székkel sikerülhetne
futni, így hát magam elé tettem egyet. Megfogtam és teljes gőzzel futni
kezdtem. Többször is megcsináltam, hisz nagyon tetszett. Közben az intézet
valamennyi nevelője megismert.
Ez a hétvége nagyon furcsa volt. Bár
kint voltam, ez jó volt, de mégsem otthon, ami oly nagyon hiányzott. De
nagynénémék és a lányok mindent megtettek ezért. Hamar megszerettem őket.
Nagyokat sétáltunk, és a lányok felváltva játszottak velem. Betti már
középiskolába járt, Gitta még általános iskolába. Talán Gigit jobban szerettem,
mert többet bolondoztunk együtt. Órákat tudtunk kint a kertben hancúrozni. Néha
már könyörögtem két göndör kacaj között, hogy ne csikáljon halálra. Betti
komolyabb volt. Vele sok mesét olvastunk, néha el is játszottuk. Annus nene, ő
tudott legjobban a lelkemre hatni, vele voltam legtöbbet. Hiába, azért időnként
eltörött a mécses, hisz olyan kevés alkalommal találkoztunk eddig. Érthető volt
minden elhullatott könnycsepp. Jóska bátya, aki szombatonként nem volt otthon,
mert kőművesként sok volt a munkája. De vasárnaponként velünk volt. Első
alkalommal, mikor megláttam, megijedtem tőle. Annus nene rögtön a segítségemre
sietett.
- Oh, édes gyermekem, csak a Jóska
bátyád. Hát nem emlékszel rá?
- Na gyere csak ide, tündérem! -
kérte bátya. - De ügyes vagy, csillagom. Látod, már egyedül jársz.
- Jaj, bátya, annyira hiányzik anya.
- Tudod, csillagom, te is neki. De
ne aggódj, jövő héten jön érted.
Aztán megígérte, hogy mire legközebb
jövök, hoz nekem egy kiskutyát.
Vasárnap délután vittek vissza az
intézetbe, mert hétfőn dolgozniuk kellett. Ilyenkor Érdről busszal utaztunk be,
majd villamosra ültünk. Egészen a feneketlen tóig vitt. Csendes környék volt,
ezért egy kis időt eltöltünk itt. Etettük a vadkacsákat, meg hintáztam. Majd
visszagyalogoltunk az intézethez. Amíg nem jött értem a nevelő, addig szorosan
magához ölelt nene.
- Tudod, mit ígértél nekem, bogaram.
Ezért nevetni próbáltam, de nem
sikerült. Még hosszan nézett utánam, amíg a fehér ajtó be nem csukódott
mögöttem.
Hosszú évek
1.
Reátok gondolok, ti
kedves rokonok, kik
annyira szerettek, s
lettem saját lányotok.
Reátok gondolok, ti
kedves rokonok, kik
annyira szerettek, s
lettem saját lányotok.
2.
Ti letettek családom,
ott messze idegenben.
Tudom, sokat hullattam
könnyemet, s vigaszt kaptam
Ti letettek családom,
ott messze idegenben.
Tudom, sokat hullattam
könnyemet, s vigaszt kaptam
3.
tőletek, s hogy
feledni tudjam bánatom,
mit akkor édesanyám után
éreztem, mosolyt csaltatok
tőletek, s hogy
feledni tudjam bánatom,
mit akkor édesanyám után
éreztem, mosolyt csaltatok
4.
arcomra. Teltek, múltak
az évek, nagyobb lettem,
s szerettem azt a kevés
időt, mit veletek tölthettem.
arcomra. Teltek, múltak
az évek, nagyobb lettem,
s szerettem azt a kevés
időt, mit veletek tölthettem.
5.
Hosszú évek múltán,
felidézve az emléket,
melyet tőletek kaptam,
ti kedves rokonok.
Hosszú évek múltán,
felidézve az emléket,
melyet tőletek kaptam,
ti kedves rokonok.
1999. július. 31.
……………………………………….
Egy rosszul sikerült mozdulat
Aznap is gördülékenyen ment minden.
Talán annyi volt a változás, hogy Ica néniék voltak délutánosak. Ezt szerettem
jobban, mert valahogy közelebb álltak hozzám. Lehetséges azért, mert nemegyszer
ő vitt ki anyuhoz, és egyik hétvégén Ági nénivel együtt eljöttek haza velünk.
Jó kis hétvége volt, naphosszat csavarogtunk. Múzeumokat látogattunk, majd a
szentlászlói arborétumba kirándultunk, ahol meghitt csendben csak a kis patak
zúgását lehetett hallani. Néha azért a mi kacajunk elriasztott egy-egy madarat
a csodálatos fenyők közé. Sajnos a tulipánfák virágzását nem láthatták, mivel
késő ősz volt. A hatalmas, régi kastélyt is megcsodálták.
Aztán megnyugodtak, hogy tényleg
csak minimális segítséget kapok itthon is.
Hétfőn mind a hármunk számára
elkezdődött újból az intézeti élet.
Néha fürdés után, a szabályt
megszegve, Ica néni ölben bevitt a terembe. Boldogan megkérdezte:
- Vajon hol lehet az ágyad?
- Ott van - mutattam a rég nem
látott füles kutyámra. Most csak éppen tetvesek voltunk. Nagyon utáltam a
tetűirtó szagát. Bűzlöttem és a tetejébe úgy néztem ki, mint egy apáca a fehér
fityula miatt. Mikor vakarózni támadt kedvem, a fityula lecsúszott.
Bizony, mikor zárlat volt egy-egy
fertőző betegség miatt, akkor a csoportból ki sem lehetett menni, nehogy
elkapja a másik csoport. Ilyenkor a saját játékainkat is elvették.
Természetesen nem volt olyan gyerek, aki nem kapta volna el. Ha már súlyossá
vált a betegség, táviratoztak haza.
- Gyermekük skarlátos, jöjjenek
érte, míg nem lesz teljes zárlat alatt az intézet.
Anyuék rohantak értem. Mikor
megláttam őket, szinte nem éreztem, hogy beteg vagyok. Pedig nagyon lázas
voltam. Otthon pedig már várt Mária néni, a gyerekorvos, aki mindennap
injekciót adott nekem. Húgomat sem engedte anyu oviba, hisz szerette volna, ha
ő is túlesik a betegségen. De nem kapta el. Bő két hét után gyógyultan mentem vissza.
Ica néni közben letett az ágyamra.
- Köszönöm - mondtam és lelkesen
magamhoz öleltem füles kutyámat. Lázmérés után közénk feküdt Ica néni. Esti
mesét olvasott nekünk.
- Jó éjt, gyerekek - mondta mese
után.
Úgy a hét közepe felé úgy gondoltam,
segítek a többieknek, pontosabban a nagyobbaknak megmagasítani az asztalt.
Nekik már kényelmetlen volt a kis asztal. Négy magasítót kellett volna a lábak
alá tenni. Egy kicsit emeltük csak meg. Hirtelen elvesztettem az egyensúlyomat.
Hanyatt hátraestem, jól bevágtam a fejem. A többiek kiabáltak, én meg sírtam.
Ica néni felkapott és rohant velem az inspekcióra. Csurom vér lett a köpenye,
mire odaértünk. Összekapcsolták jobb oldalt a tarkóm felett a fejemet.
- Jól van, most már nem lesz baj.
Mire nagy leszel, el is felejted az egészet - vígasztalt az inspekciós. - Légy
óvatos máskor! - szólt utánam. A többiek is örömmel látták, hogy nincs nagy
bajom. Különben ezek a balesetek mondhatni mindennaposak voltak.
A hetek és hónapok csigatempóban
múltak el. Már nagyon megszoktam Annus nénééknél. A kiskutyát is megkaptam
Jóska bátyától. Fekete volt és fehér mellényt viselt a mellkasán. Gömbivel,
merthogy ez lett a neve, órákat elszórakoztam.
Aztán anyu egy hetet töltött velem az intézetben. Minden gyermek szülője
számára lehetőséget adtak, hogy megnézze a konduktív nevelést, ahogy folyik itt
nálunk. Csendes megfigyelő volt, de azért néha segíthetett volna. A gyengéim
közé tartozott a zsámolyra fellépés és a lejtőn való gyaloglás. Irigyeltem a
többieket, hogy nekik nem kell csinálni. Ezt csak azoknak kellett, akik
önállóan jártak. Tehát a barátaim és még páran tartottak velem. Itt nagyon
koncentráltunk és persze vigyáztunk egymásra. Libasorban álltunk, a nevelő végig
jött mellettünk. Vagyis vigyázott ránk, csak akkor fogott meg, mikor látta,
hogy elveszítjük az egyensúlyunkat. Először alacsony zsámollyal kezdtük.
Folytattuk magasabbal, majd a zöld lejtő volt az utolsó. Ezt külön
állásjárásnak nevezték. Mi kint a folyosón voltunk ilyenkor.
Mikor vége volt az állásjárásnak,
anya elköszönt.
- Holnap jövök, kislányom, aludj
nyugodtan.
Nehezen viseltem, hogy minden este
elmegy. Tudtam, hogy a nagynénémékhez megy. Annyira szerettem volna vele lenni.
Lefekvés után pedig azt kívántam, legyen már reggel, hogy jöjjön már anya.
Egy hét alatt minden gyermek
anyukája lett anya. Pénteken pedig mindketten hazamentünk. Karácsonyi szünet
lévén mindenki hazament. Örültünk is a szünetnek, hisz végre otthon lehettünk.
A mi szünetünk mindig később kezdődött, s előbb fejeződött be, mint a normál
intézményekben. Ilyenkor addig aludhattam, amíg akartam. Legnagyobb örömünk
abban telt, hogy szánkóztunk. Néha elmehettünk ketten a húgommal, hisz nem volt
messze, csak a kertünk végében volt egy kis domb. Oda másztunk fel a húgommal,
pusztán azért, hogy lecsússzunk. A faluvég összes gyermeke ott volt. Néhány
nevetett rajtam, hogy milyen furcsán megyek. Ezért szomorú voltam. A másik fele
húgommal együtt megvédett. Pillanatok alatt szétszéledtek a csúfolódó gyerekek.
Imádtunk egyedül lenni. Megvártuk,
míg anya elmegy a boltba, majd besurrantunk a nagyszobába. Villámgyors
kutatásba kezdtünk, benéztünk az ágyak alá, de ott nem volt semmi.
- Siess már, gyorsabban! - sürgettük
egymást. Azért még annyi időnk maradt, hogy benézzünk a szekrénybe. Két
gyönyörű baba lapult a szekrény aljában. Örültünk, de gyorsan el kellett
tüntetni a nyomokat. Jó gyerekek módjára Fekete Pétereztünk tovább.
Nemsokára eljött a karácsony.
Annyira szerettem a meghitt ünnepet. Valahogy más volt a fenyő illata is. Mikor
megkaptuk az ajándékot, nagyon örültünk. A baba mellett még volt valami.
- Ezt nem találtuk meg! - mondtuk
szinte egyszerre.
- A kis szemfülesek, na jól van.
Szóval ti feltúrtátok az ajándékot - nevetett anya.
Így teltek egykor nálunk az ünnepek.
Karácsony tájékán
Havas a táj, s az idő
karácsony tájékán jár.
Rénszarvasok hada vár,
hogy elindulhassanak már,
így karácsony tájékán.
Egy-egy jó gyerek
hallja a száncsengők
csilingelő hangját, mely
belepi a messzeséget,
így karácsony tájékán.
Estefelé a havas vidék
csillog, mint a fenyők
a fényességtől, s szépségtől,
így karácsony tájékán.
1998. dec. 7.
…………………………………………….
A hagyományt mindenhol megtartják
Mikor utoljára otthon voltam, a
farsangi bálon gondolkodtunk, hogy vajon mi is legyek, hisz még soha nem voltam
farsangon. Izgatott voltam emiatt. Tudtam, hogy a szüleim nem lehetnek ott.
Ezért még otthon is beöltöztem, mivel a jelmezt otthonról kellett vinni.
Szerettem öltözni, rettentő hiú voltam. Azért nem bántam volna, ha napestig
öltöztem volna. Egyszer csak eszembe ötlött, hogy Piroska szeretnék lenni,
ezért anya rám adta a piros szoknyámat és a hozzá illő piros kis virágos
mellényemet. Kezembe fogtam a fonott játékkosaramat. Tényleg úgy néztem ki,
mint Piroska. Csak a hosszú hajam hiányzott.
Mikor visszamentem, vittük a jelmezt
is. Szépen dolgoztunk ezen a héten. Még az előkészítőben is farsangi énekeket
tanultunk. Közben rajzoltunk, festettünk és ragasztottunk. Ezeket nem
szerettem, mert nem volt szép. A nevelő biztatott, hogy szép, csak csináljam.
De mindennek ellenére nem tetszett a saját munkám. Jobban szerettem a verseket
és számolni, tanulni. Betűket is tanultunk, és le is kellett írni. Speciális,
nagyvonalas füzetbe írtunk. Először a tanárom segítségével írtam. Jobb kezembe
fogtam a vastag ceruzát, ő pedig vezette a kezem. A bal kezemet kinyújtva, a
fejemet rátettem. Evvel akadályoztam meg, hogy mozogjon a kezem. Mindig csak a
füzet jobb oldalára írtam, mivel a bal oldalon volt a másik kezem. Nem volt
könnyű dolog írni, hisz nagyon mozgott a kezem. Sajnos ezt nem tudtam
befolyásolni. Aznap hogy fogok-e írni, az attól függött, hogy laza-e a kezem
vagy feszes. Meg attól is, hogy nyugodt vagyok-e vagy nem. Sajnos ez az állapot
jórészt függ az idegállapottól is. Ha ideges vagy, akkor kétszer olyan nehezen
fogsz tudni teljesíteni. Szóval rengeteg tényezője van. A betűim ezért
hadilábon álltak a sorokban. Ritkán lehetett csak felismerni, de a többieknek
sem állt jobban a szénájuk.
Csütörtök délután végre
farsangoltunk. Ideje volt már, mert alig tudtuk megállni, hogy ne mondjuk el
egymásnak, minek öltözünk be. Egész nap díszítettük a termet. Néhány nevelő
létrára állt, a plafonra és a lámpákra aggatták a színes papírokat. Lufikat is
feltettek. Ebéd után elkezdtünk öltözni. Velünk együtt a nevelők is beöltöztek.
Irtóra tetszett ez a nagy felhajtás. A fiúk sem bírtak magukkal, és én sem,
ezért hát kimentünk a folyosóra. A két cowboy és a Piroska. Nem mondom, jól
néztünk ki együtt. A másik csoportból is ki-kikandikáltak. Jót mosolyogtak
rajtunk. Közben megérkeztek a patronálóink is. Ő általuk mehettünk el
kirándulni, és néha ajándékot kaptunk tőlük. Ezért mi cserébe meghívtuk őket a
rendezvényeinkre. Első volt a jelmezes felvonulás. Így hát ott volt Hófehérke a
hét törpéjével. Természetes, hogy ezek csak a nyávogós lányok lehettek. Pedig
jobban állt volna nekik a kampós orrú banya jelmeze. De ott volt Füles mackó is
és megannyi figura még. Utána pedig csapatokat alkottunk, mert verseny
következett, amelyben mindenki részt vett. Ki melyik játékot akarja csinálni,
azt magunk között osztottuk be. Szerepelt evő-ivó és lufi pukkasztó verseny. A
lufi pukkasztást csináltam. Ehhez kaptunk egy-egy hurkapálcát. A plafonról
lelógó lufikat evvel kellett kipukkantani. Itt aztán volt ugrálás, ahányszor
egy lufi kidurrant. A farsang zárásául mindenki táncolt. Még azok is, akik nem
tudtak mozogni. Nagyon jól éreztük magunkat.
Rengeteg dolog történt még
vakációig. A nagynénéméknél töltött időben már nem csupán szórakoztunk, mert
leckét is kaptam és nem is keveset. Ezeket hol a lányokkal, hol nenével
csináltam. Gigivel elhülyültük a dolgokat, míg le nem buktunk, mert nene
észrevette. Számolni nem szerettem, ezért a színes pálcákból házat és kerítést
csináltunk.
- Na, de Gitta, tudod, hogy
vizsgáznia kell! - mondta nene.
Általában szombaton este misére
mentünk, mert ők minden hétvégén templomba mentek. Hamar megszoktam, és
visszafelé mi lányok gyalogoltunk. Olyan jó volt sétálni a sötétben. Majd orra
estem a röhögéstől.
Elveszettem a legjobb
barátnőmet, Beát. Emlékszem, mikor azt hittem, hogy már elment, eszeveszettül
rohantam a fokos székkel.
- Még itt vagyok, ne sírj!
Végleg hazamehetett, mert már nem
fejlődött többet. Régóta ott volt már.
Aztán eljött a vizsga ideje.
Egész évben taníthatott a nevelő, de nem vizsgáztathatott. Az egyik általános
iskolából jöttek vizsgáztatni. Ők döntötték el, hogy mehetünk-e elsőbe vagy
sem. A vizsga egy kis számolásból, versmondásból és betűfelismerésből állt. A
nap végére kiderült, hogy átmentem az első vizsgámon.
Július 14-én végre vakáció
volt. A táblára felkerült teljes egészében a "vakáció hurrá".
Elbúcsúztunk a barátoktól illően. Reménykedtünk benne, hogy szeptemberben ismét
együtt leszünk, mivel a fiúk is elsősök lesznek. Én voltam az első, akiért
jöttek, és boldogan repültem anyuhoz.
……………………………………….
Felhőtlen nyaralás
Hazafelé menet, mint mindig, most is
bementünk nenéékhez. Ilyenkor mindig felszabadultabb voltam. Nem tudom miért,
de mikor ott voltak anyuék, sokkal jobb volt, éreztem, hogy tényleg rokonok
vagyunk. Ilyenkor húgom is játszhatott egy kicsit a lányokkal. Húgom is mindig
jött értem anyuékkal. De a lányok ilyenkor még iskolában voltak, tehát nem
sokat találkozhattak. Ezt egy kicsit zokon is vette húgom, mert Annus nene
nyakán lógtam, ő meg úgy érezte, mintha vele nem foglalkoznának. Pedig
dehogynem, csak sorban. Mikor hazafelé szedelőzködtünk, lelkemre kötötték, hogy
jól használjam ki a nyarat. Útközben Baracskánál bementünk a halászcsárdába.
Imádtam a halászlét, ezért én azt kértem. Nekiálltunk enni. Én persze csak
egyedül akartam enni, mert hogy néz ki az, ha egy hét éves gyereket etetnek,
hisz jól tudtam, hogy egy korombelit nem etetnek. Bizony már hét évesen szégyelltem
ezért magam. Pedig ezt már hányszor végigbeszéltük anyuval. Tehát valahogy
elkezdtem enni. Igaz, néha csörömpölt a tányérom, késem s a villám leesett a
földre. Azt hittem, hogy a sok ember mind engem néz. Ez nagyon idegesített,
szerettem volna ilyenkor elbújni. De anyu sosem szidott meg. Sosem volt az
arcán szégyenkezés nyoma. Jóllakottan játszottunk a hátsó ülésen. Ám egyszer
csak borzasztó émelygés vett hatalmába.
Kiderült, hogy a halászlé volt a
bűnös. Egyes-egyedül csak anya nem lett rosszul. Szerencsére ő mást evett. Így
többé nem tértünk oda vissza.
Otthon pedig végre azt csináltam,
amit akartam. Végre kialudtam magam, nem kellett tornázni. Ezen a nyáron a
házunk is átalakult egy kissé. A gang helyére egy előszoba épült, habár anyu
nagyobb átalakítást akart, legalább húgomnak is legyen egy külön szobája, ne
kelljen a mamával aludnia. De apám ezt nem engedte. A választ, mi gyerekek,
csak később tudtuk meg. A gyerek miatt nem lehet, mert Pesten van. Egyszerű és
sértő volt a válasz. Pont miattam, mikor nem tehettem róla, hogy Pesten kell
lennem. Pedig ha józanul gondolkodik és anyára is hallgat meg ránk is,
megkapták volna a szociális építési támogatást. Még a rokon kőműves is mondta,
hülyeséget csinál. De hát nem lehetett neki beszélni.
Egy szombat délelőtt esküvőre
készülődtünk, én meg kifelé indultam. A ház előtti betonos részre kicsit
siettem. A küszöb vas részében elakadt a lábam, pedig már sokadik alkalommal
mentem ki és be. Hirtelen elveszettem az egyensúlyomat. Az esés következtében a
küszöb élébe csapódott a fejem. Zokogni kezdtem, anya rohant ki, majd felemelt.
Nagyon szédültem.
- Uram isten, kislányom! - kiáltott
fel.
Rögtön megnézte a fejem, szerencsére
nem vérzett. Bevitt a konyhába, lefektetett a sezlonra.
- Anya, nagyon szédülök.
Alighogy kimondtam, a következő
pillanatban már hánytam és iszonyúan fájt a fejem.
- Itt nagy baj van! - kiáltott anya.
Ezek után, amilyen gyorsan csak
lehetett, orvoshoz vittek. Túl sok idő nem maradt, ezért apu kihívta a
doktornőt. Rohant a kocsihoz:
- Mi történt?
- Doktornő, a Henike elesett, hátul
ütötte be a fejét. Azóta szédül, hányt és fáj a feje.
Belevilágított a szemembe, majd
kérte, dugjam ki a nyelvem. Végig magamnál voltam, kidugtam a nyelvem. S még
párszor.
- Nagyon ferde - közölte, nem akarta
kimondani. Így hát még egyszer kérte. Szinte már erőlködtem, de akkor sem
sikerült rendesen kidugnom a nyelvem. Elfordult és halkan közölte:
- Enyhe agyrázkódása van. Két hét
szigorú fekvés, ha bármi gond van, jöjjenek vissza!
Otthon pedig tényleg le kellett
feküdnöm. Az esküvő lefújva számomra. Ez olyan igazságtalanság, pont most
kellett nekem is elesni. Ne maradjak szórakozás nélkül, így húgom is itthon
maradt. Anyuék is csak késve mentek el. Mi meg fényképeket nézegettünk, közben
pedig játszottunk, és gyakran felkeltem. Egyáltalán nem féltem járni.
Természetesnek tartottam, hogy járjak. Nem szerettem, ha féltenek és segítenek.
Végre lejárt a két hét, így
már simán mehettünk bárhova. Gondoltunk egyet, s már mentünk is. Mindig mi
mondtuk meg, hogy hova menjünk. Legtöbbször fürödni akartunk, így hát hol
Harkányba, hol Hertelenden, és ki tudja még hol voltunk. A fürdést
egybekötöttük a kirándulással. Nem egyszer másztuk meg a siklósi vár lépcsőit,
Fáradhatatlanul bebolyongtuk az összes helyiséget. Nem bírtam elviselni, ha
furcsán néztek, vagy ha beszóltak. Mérges voltam, de aztán egy idő után
megtanultam beszólni. Mivel sosem dugtak el szüleim, hamar rájöttem, hogy
vannak emberek, akik nem tudják tolerálni a sérültséget. De míg kicsi az ember,
addig nem veszi túl komolyan ezeket a dolgokat. Apu nem volt velünk, hisz
dolgozott, így csak az élményeket hallgatta meg nagy ritkán. Egyébként a
hétköznapokat jobban szerettem, mert akkor csak anyuval voltunk otthon, vagy a
szőlőben voltunk egy kicsit. Szerettünk segíteni, bármit megcsináltam. Soha nem
mondtam, hogy nem tudom. A húgom ugyanúgy csinálta, mint én. Sőt, mikor mama
vészmadárként szólalt meg, hogy ne húzzam azt a zsákot, mert nehéz,
felháborodva visszaszóltam:
- Hagyjál békén, meg tudom
csinálni!
Az volt az érzésem, hogy mindkét
mama valahogy jobban szeretik a húgomat, mint engem. De ez engem nem érdekelt,
mert hogy úgy mondjam, nem voltam oda értük. Nekem ott a drága nagypapám, akit
egyenesen imádtam. Számomra ez volt a legfontosabb, semmi más. A hétvégék néha
nagyon unalmasak voltak, hisz ilyenkor permeteztek anyuék a szőlőben. Sajnos mi
nem mehettünk le, mert féltettek bennünket. Nagyon hosszú ilyenkor a nap.
Mamával nem sokra mentünk. Felnyergeltük hát a bicajt vagy a gokartot. Menetre
kész voltunk. - Elmentünk! - kiáltottunk, meg se vártuk a választ. Csatlakoztak
hozzánk barátnőink is. Aztán lassan felvették az én tempómat, mert néha
lemaradtam. - Várjatok meg! - kiabáltam utánuk. Szokásunkhoz híven Ormándon
kötöttünk ki. Megnéztük papáék volt házát, majd a gátnál megpihentünk. Közben
versenyeztünk, hogy melyikünk tud nagyobbat dobni a vízbe. A nagy fák alatt
kellemes árnyékot találtunk. Hisz négyünk közül én már nagyon fekete voltam.
Hazafelé békát gyűjtöttünk, amit a zsebünkben vittünk haza. Időként nagyon
brekegtek. Furcsán néztek ránk a járókelők. Volt, aki megkérdezte, honnan jön
ez a hang. Mi majd meghaltunk a nevetéstől. Rengeteget bolondoztunk így hárman.
Hazatérve a békákat elhelyeztük egy nagy sárga tálban. Csak azért csináltuk, hogy
lássák anyuék, mit műveltünk egész nap, mert tudtuk, hogy mama elárul. Eléggé
zokon vette, hogy nem voltunk hajlandóak addig enni, még haza nem érnek.
A nyárból már csak egy kevés
volt hátra, de ezt nem akartam tudomásul venni. Már úgyis szorongtam, hogy
vissza kell menni, de még visszavolt a sokadik balatoni napunk. Ugyanis mi így
nyaraltunk. Mindig leugrottunk egy-egy napra. Általában hétvégén, mert ilyenkor
apu is szabad volt. Jó korán indultunk, hogy nyolcra ott legyünk. Először
mindig reggelizni kellett. Ezt időpocsékolásnak tartottam, már annyira fürödni
akartam. Nagyon vonzott az a csodálatos, nagy kék víz. Kicsivel később már bent
lubickoltunk. Egész messzire bemerészkedtünk. Anyu mindig matraccal jött, mi
meg úszógumiban leelőztük. Apám úgy csinált, mintha aludna a matracon. Kis idő
múlva meguntuk. Oda settenkedtünk és közös erővel felborítottuk. Aztán vízi
csatáztunk, mikor már azt hittük vége, és nyugodtan úszkáltunk tovább. Egyszer
csak valami felborított mind hármunkat. Ugyanis a matracon pihentünk, és eszünk
ágába sem jutott apura figyelni, ő meg csendben megtorolt bennünket.
Este pedig búcsút vettünk a
Balatontól. Egy darabig még láttuk a kéklő vizet. - Nézzétek még a nagy lavórt,
gyerekek! - mondta apu.
………………………………………….
Új csoportba kerülés
Elérkezett a nap, amelytől még
álmomban is rettegtem. Vissza kellett mennem, augusztus vége volt már. Az
élmények még nagyon frissen éltek bennem, de beárnyékolta az a tudat, hogy el
kell válnom szüleimtől. Megnyugodtam, hogy még Érdre is benézünk, minél később
érünk be az intézetbe. Mindenki otthon volt. A lányok még nem is gondoltak a
sulira, hisz még jó két hét volt hátra a szünetből. Annus nene jól szemügyre
vett. Most még barnábbnak tűntem, mint nyár elején. Hosszas mesélésbe kezdtünk,
mit műveltünk a nyár folyamán. A végén megszólaltak: - Akkor nem unatkoztattok,
ti sem és anyátok sem. Bízom benne, nem fogsz annyit bánkódni, mint tavaly.
Ugye megígéred nekem? - kérdezte nene. - Megpróbálom - motyogtam a bajszom
alatt. - Hisz tudod, hogy nem szabad sírni. És már sulis leszel, hétvégén meg
jössz hozzánk. Ne aggódj, ez az év is el fog múlni!
Félóra múlva már az intézet
kapujánál voltunk. Nem változott semmi, ugyanolyan kopottas szürke volt, mint
tavaly. A nap még melegen sütött, az udvar tele volt eperfával és most kezdett
érni. Édes illatát lehetett érezni. - Kislányom, nagyon finom ám ez a fajta
eper. Majd kijöttök, kóstold meg - mondta anya. Lassan besétáltunk, majd a
portásnak szóltunk, hogy megérkeztünk. - Hívjanak ki valakit az 5-ös
csoportból. - A portás már ment is volna, de előbb megsimogatott, és azt
mondta: - Ne légy szomorú! - Míg a szőke hajú Margit néni szólt egy nevelőnek
az ötösből, addig szüleim próbáltak vigasztalni. De nem sikerült túl fényesre.
Ildikó néni jött ki mosolyogva. Miután szívélyesen üdvözölt, közölte, hogy nem
velük leszek már. Nagyon megdöbbentem, hisz ezt a csoportot már megszoktam és a
barátaim is ott voltak. - A barátaid is veled lesznek a kettes csoportban.
Visszafelé menet beszólok a kettesbe, hogy jöjjenek ki. Néha látogass minket -
kérte, én pedig megígértem.
Egy számomra ismeretlen nevelő jött
értem. - Jó napot kívánok, Sebenyi Teréz vagyok -mutatkozott be. - Én vagyok a
kettes csoport vezetője. Szervusz, Henriett, ebben az évben velünk leszel.
Akkor még nem is sejtettem, hogy két év lesz az egy évből. Még néhány percet
tölthetem anyuékkal, aztán következett a szörnyű elválás, amely most még
pokolibb volt, mint év közben. Úgy éreztem, nem tudok elválni anyuéktól. És
borzalmasan fájt a szívem és a lelkem. Egyszerűen nem tudtam parancsolni
érzéseimnek, amikor bezárult az ajtó mögöttem. A könnyem patakokban folyt le
arcomról. Elég közel kerültem a portához. Ez megnyugtatott, hisz néha
leskelődhetek. Beléptem a csoportba, a sok idegen közül rögtön kiszúrtam
Laciékat, akik vigyorogva elindultak felém. Vigasztalásképpen bohóckodtak
nekem. Percek múlva nevettem rajtuk. - De jó, hogy ti itt vagytok velem! -
mondtam nekik.
Pár nap múlva ismét gördülékenyen
mentek a dolgok. A napirend és a tornák sem változtak semmit. Eközben én még
több barátnak örülhettem. Barátaim többsége fiú volt, de volt néhány lány is
köztük. Emiatt akadtak féltékenységi rohamok. Erről én nem tehettem, mert nem
én kötöttem ki, hogy melyik lány üljön a fiú ölébe. Az eset egy ebéd után
történt, amikor is a terem szélén ültünk. Míg a takarítók felmostak, Zsírmik
Lajos, újdonsült barátom kitalálta, hogy üljek az ölébe. Ő egyébként bottal
közlekedett. Nagyon jó humorú fiú volt. Tehát odamentem hozzá, és már az ölébe
ültem volna, mire az úgymond barátnőm, Nyiri Judit éktelen visításba kezdett. -
Te nem ülsz Lali ölébe, mert engem szeret. - Már akartam is elmenni tőle, de
visszahúzott. - Ülj már, le! - De hallod, hogy ordít. - Nem érdekel, csak hadd
ordítson. - Mi tovább beszélgettünk és nevettünk. De a nevelők nem bírták
tovább hallgatni az ordítást. Gabi néni jött, akit már az elején megszerettem. Azt
hittem, én fogom kapni a szidást, de fordítva történt. Nyirike egyből elment.
Ebben az évben nagy változások
történtek. Ugyanis a fekvő és állásjárás helyett hat gyerekkel és két nevelővel
együtt az utcai közlekedést is gyakorolni kellett. Mi már önállónak
számítottunk az intézetben, de még sokat kellett tanulnunk ahhoz, hogy egyszer
tényleg önálló életet élhessünk. Így hát reggeli után öltözködtünk, amíg a
többiek a fekvő gyakorlatokhoz készültek. Örültünk, hogy kimehettünk az életbe,
de jól tudtuk, hogy vigyáznunk kell egymásra. A barátok tehát most még jobban
összetartottak. A nevelők naponta váltották egymást. Az első alkalommal csak a
szomszédos utca telefonfülkéjéig jutottunk. Ott meg gyakorlásképpen felhívtuk a
csoportunkat. Nagyon vidámak voltunk, aztán Darmos Erzsi néni közölte, örül,
hogy jól érezzük magunkat, de menjünk vissza, mert kezdődik az iskola.
Elköszöntünk tőle és visszafelé mentünk, de nem olyan lelkesen, mint amilyennel
eljöttünk.
Nagyon vártam az iskolát. De ahogy
múltak a hetek és hónapok, egyre bizonytalanabbá váltam tanulás terén. Ugyanis
az olvasással akadtak némi gondok. Mire visszaértünk, már elő volt készítve a
tantermünk, vagyis az a terem, ahol aludtunk és tornáztunk. Akik még nem jártak
suliba vagy kisegítőbe jártak, kint a folyosón tanultak.
Folytatása következik.
**************************
3. VERSEK A NAGYVILÁGBÓL
DR. KELLNER SZILVIA: Messzi földre mennék
Mikor fáj a lelkem,
Messzi földre mennék,
Hol nem ér utol a gyötrelem,
S végtelen nyugodt lehetnék.
Messzi földre mennék,
Hol nem ér utol a gyötrelem,
S végtelen nyugodt lehetnék.
Elmennék egy messzi földre,
Fáradt szívem tépázná viharos szél.
Felrepülnék a türkiz égre.
S zuhanva onnan, fájdalmam törne szét.
Fáradt szívem tépázná viharos szél.
Felrepülnék a türkiz égre.
S zuhanva onnan, fájdalmam törne szét.
Üveggolyóként gurulna el minden
darabja,
Élettel telhetnék meg újra és újra.
Elszállna lelkemből bosszús haragja,
A fájdalomnak, és én lennék érzelmeim ura.
Élettel telhetnék meg újra és újra.
Elszállna lelkemből bosszús haragja,
A fájdalomnak, és én lennék érzelmeim ura.
Íródott: 2015. február 10.
..............................................
CSOMOR HENRIETT: Földön Futó lettem
Mikor már érezni
véltem. sorsom
furcsa fintorát, mely
ismét jól megleckéztetett.
véltem. sorsom
furcsa fintorát, mely
ismét jól megleckéztetett.
Kirúgott a nagy úr,
az igazgató úr. Na
nem úgy, mint a macskát
két lábbal.
az igazgató úr. Na
nem úgy, mint a macskát
két lábbal.
Csak szép finoman,
vállveregetéssel. Mintha
győztesként hagynám el
a csata teret.
vállveregetéssel. Mintha
győztesként hagynám el
a csata teret.
Kitüntetést nem kaptam
soha sem, azt nem
is vártam el. Csak néhány
jó szó ért utol hébe -hóba.
Földön futó
lettem, akár a
többi gyarló ember.
Könnyeimben csónakázok,
szerencsére a cipőm még nem lyukas.
lettem, akár a
többi gyarló ember.
Könnyeimben csónakázok,
szerencsére a cipőm még nem lyukas.
Istenemre mondom,
ha majd egyszer talpra állok,
kemény leszek. De még
egyszer hadba nem állok.
Ha úgy tartja kedvem,
hagyjatok egy sarokban
themerin hallatán zokogni.
ha majd egyszer talpra állok,
kemény leszek. De még
egyszer hadba nem állok.
Ha úgy tartja kedvem,
hagyjatok egy sarokban
themerin hallatán zokogni.
2015. február 08
...............................................
MÁTYÁS RITA: Hegymászók dicsősége...
![](./2015_03_files/Mátyás+Rita.png)
élesen csipkézett szirtjei,
Havas hegyhátak nyúlnak az égig,
Mennyekig nyújtóznak szintjei.
Fiatalok, büszkék,ércesek,
Tiszteld őket,tartsad nagy becsben,
higgy az Isteni fenségükben!
Hegymászók kik új célt keresve,
meghódítják a hegycsúcsokat,
legyőzve magasságot, testüket!
leküzdve emberi korlátokat,
légszomjat és a természetet!
Zászlaik libegnek hegytetőn,
hirdetik az ember dicsőségét,
az Istennek, s a természetnek,
emberhez való engedékenységét!
2015. 02.10.
...........................................................
KANCZLER ANNA: Gyógyulj! Kezem, s szívem által
Sokat dolgoztál.
Nem mondod, csak látom
arcodon a kínt,
fejfájás gyötör megint.
Nem mondod, csak látom
arcodon a kínt,
fejfájás gyötör megint.
Gyorsan teát főzök,
hozom frissen gőzölgőn,
előveszem varázskenőcsöm.
hozom frissen gőzölgőn,
előveszem varázskenőcsöm.
Pihenned kellene - mondom,
s te megadón
lefekszel ágyadra,
Úgyis végeztem mára!
s te megadón
lefekszel ágyadra,
Úgyis végeztem mára!
Szippants nagyokat!
E szernek a gőze, illata
rendbe hoz hamar,
ha bedörzsölhetem halántékodat.
E szernek a gőze, illata
rendbe hoz hamar,
ha bedörzsölhetem halántékodat.
Kínos mosoly fut át arcodon:
Akkor hát kúrálj ki drága doktorom!
S hozzálátok,
minden tudásom beleadom...
Akkor hát kúrálj ki drága doktorom!
S hozzálátok,
minden tudásom beleadom...
Lassan kortyolva a teát megitatom,
betegemet feküdni parancsolom.
Kenőccsel lüktető
halántékát bedörzsölöm,
gyengéd szavakkal nyugtatgatom,
könnyű dalocskát dúdolgatva,
nyugalmat árasztva
feszült idegeit bogozgatom.
betegemet feküdni parancsolom.
Kenőccsel lüktető
halántékát bedörzsölöm,
gyengéd szavakkal nyugtatgatom,
könnyű dalocskát dúdolgatva,
nyugalmat árasztva
feszült idegeit bogozgatom.
Látom, kezem alatt vonásai lazulnak,
hálás pillantásokkal nyugtázza
mozdulatom.
Fordulj hasra kérlek,
e szert tarkódra is kell kennem.
De... jobb lenne tán, ha levetnéd
ingedet, zavar a gallér...
hálás pillantásokkal nyugtázza
mozdulatom.
Fordulj hasra kérlek,
e szert tarkódra is kell kennem.
De... jobb lenne tán, ha levetnéd
ingedet, zavar a gallér...
Szófogadva tudós doktornőjének
lekerül a ruha, s hátat fordítva nekem
várva, hogy múljon a görcs,
fejét kissé elfordítva elterül a lepedőn.
lekerül a ruha, s hátat fordítva nekem
várva, hogy múljon a görcs,
fejét kissé elfordítva elterül a lepedőn.
Újabb adag kenőcs kerül ujjaimra,
s szelíden kenegetem nyakra, tarkóra,
majd a vállaira.
S mivel még van kenőcs bőven,
lejjebb is kerül
a derékra, combokra, majd
finoman bemasszírozva szinte mindenhova.
s szelíden kenegetem nyakra, tarkóra,
majd a vállaira.
S mivel még van kenőcs bőven,
lejjebb is kerül
a derékra, combokra, majd
finoman bemasszírozva szinte mindenhova.
Hálás köszönetem e kényeztetésért,
de téged ki gyógyítson, ha nem én?
Nekem éppen nem fáj semmim, de
egy kis lazítás nem árt meg nekem se...
de téged ki gyógyítson, ha nem én?
Nekem éppen nem fáj semmim, de
egy kis lazítás nem árt meg nekem se...
Nincs már kenőcs a tégelyben,
így hát csak ujjaival becézget,
csókokkal hinti meg arcom,
nyakam, s lejjebb, ahol domborulatok és síkok,
s mélyedések váltakoznak...
S bensőmben kéjes érzések
hullámai áradoznak.
így hát csak ujjaival becézget,
csókokkal hinti meg arcom,
nyakam, s lejjebb, ahol domborulatok és síkok,
s mélyedések váltakoznak...
S bensőmben kéjes érzések
hullámai áradoznak.
Szavakat suttog,
melyeket nem értek,
kíváncsian közelebb húzódok,
átölelem, hogy szorosabban érezzem,
melyeket nem értek,
kíváncsian közelebb húzódok,
átölelem, hogy szorosabban érezzem,
s halljam, a szavakat,
de mivel nem értem, hasonló nyelven susogok
mint a nádas, melyet a locsogó
víz és szél mozgat...
de mivel nem értem, hasonló nyelven susogok
mint a nádas, melyet a locsogó
víz és szél mozgat...
Feleslegessé vált ruhadarabok
szállnak szanaszét,
oldalt fekszünk egymáshoz bújva
de hirtelen mozdulattal
lábaink összekulcsolódnak, s hamar fölém kerül.
szállnak szanaszét,
oldalt fekszünk egymáshoz bújva
de hirtelen mozdulattal
lábaink összekulcsolódnak, s hamar fölém kerül.
Tiltakozásra nincs szó hirtelen,
de minek is kell?
Lassan hullámzik testünk,
lelkünk egybe forr,
s nemsokára mindenünk még közelebb,
mélyebbre hatol.
de minek is kell?
Lassan hullámzik testünk,
lelkünk egybe forr,
s nemsokára mindenünk még közelebb,
mélyebbre hatol.
Vihar közeledik, nagy orkán,
tornádó söpör végig ágyunkon,
s repít bennünket magasra, a csillagokba.
Mikor térünk vissza nem tudom.
Párom szeme lehunyva,
egy csöpp verítéket letörlök homlokáról,
hálás puszikat ad ujjaimra,
arcomra.
tornádó söpör végig ágyunkon,
s repít bennünket magasra, a csillagokba.
Mikor térünk vissza nem tudom.
Párom szeme lehunyva,
egy csöpp verítéket letörlök homlokáról,
hálás puszikat ad ujjaimra,
arcomra.
Óvatosan elhúzódik mellőlem.
Gondosan betakarom,
hűvösek az októberi hajnalok.
Gondosan betakarom,
hűvösek az októberi hajnalok.
Maradj velem kérlek,
elég széles az ágy,
elférsz...
Pihend ki magad ha lehet -
súgom, s kis mosollyal arcomon
karjára hajtom fejem,
s várom, hogy a nap felkeljen
édes álmából...
elég széles az ágy,
elférsz...
Pihend ki magad ha lehet -
súgom, s kis mosollyal arcomon
karjára hajtom fejem,
s várom, hogy a nap felkeljen
édes álmából...
2014. szeptember 18.
..............................................
SZILÁGYI ANITA: Revans
Sántító idő cammogó perc
Pianínómon betokosodott terc
Batyudba csomagolt csorba óra
Hunyorgó szemrésed marasztalója
Pianínómon betokosodott terc
Batyudba csomagolt csorba óra
Hunyorgó szemrésed marasztalója
Antik-szavaidra poharam koccintom
Üres zsebedbe pezsgőm loccsantom
Szárnyaszegett szívvel kacérkodom
Szilveszter éjjelén gésát játszom!
Üres zsebedbe pezsgőm loccsantom
Szárnyaszegett szívvel kacérkodom
Szilveszter éjjelén gésát játszom!
.........................................................
WESSELYNÉ ÁBRAHÁM ERZSÉBET: Átlényegült arcok
Csillagok hullását láttam,
s egyre sajog bennem a fájdalom,
a múló idő bánatos szántása,
Míg felvidulnék, vajúdik ezernyi
félelem,
felocsúdnék e láztól, de szemetet
vesznek a véremen.
Itt e megtagadás bús korszakában,
keresem ki Krisztusban él,
hogy legyen párom a vetésben,
szétrongyolódott idők peremén.
Istenem dalod tiszta,
a napfelkelte kapuit kinyitja,
s a felragyogó hajnalpír egéből,
ingünk készül az irgalom sebéből.
Öröm és szenvedés gyűrik lelkem
ráncait össze,
de angyalkéz ér hozzám,
hogy életgödreim mind megölelje.
Gondom elmúlhat:
ezredévek peregnek szét,
már tudom kifogja össze a jövőt,
kinek a kezében a mindenség.
S egy ablak nyitva,
egeknek kékje átvilágítja,
s a remény szelíden rámutat
a felébredő korai virágra,
s az útszéli porosodó bogáncsra,
mely tövistől vöröslő bimbókban,
Krisztus arcot rejtenek titokban.
……………………..........……………
" Bízzatok,...., ne féljetek!
"
Éjszakámban,
mint derengő fény,
megérintett az Isten ujja,
megtalált Ki keresett rég,
s a múltamat is tudta.
Szépségében utat nyitott,
bár még sötétben voltam,
de rám lehelt, s az áldástól,
lelkem imái megmámorosodtak.
Most készülve az új időkre,
hol angyalkéz titkon őrköd,
omladozik a homály,
mi emberben börtön.
S míg tengerrobajban hallgatva
szavát,
bizton meg kell, hogy nyíljunk,
mert a hullámok fehér taraján,
Krisztus már felénk indult!
………………………………..
Isteni erőtérben
Letérdeltem,
és a csillagok kinyitották szemüket,
a fényből gyönggyé váltak,
a Hold átvilágította testüket.
Az esti neszezés,
liliom illatot hordott a széllel,
és én csak néztem,
a szívem beleremegett egészen.
Csend volt.
Bársonyos léptek az égen,
a felhők álmodtak,
angyalraj hajtott Göncölszekéren.
A rét deres lett,
sóhaját imádság kísérte,
minden Istenben nyugodott,
s lelkemben megpihent a béke.
…………………………………
Karácsonyi vágy
Kicsinységem tudatában,
mily más is az este,
halványszemű imákba belefeledkezve,
nézni a Szentet,
csendben rejtve,
s bocsánatot kérni a bűneimre.
A Nap nem világít,
szívemben pihen,
a deres ősztől minden oly hideg,
de az ablakokon a lámpás fénye
játszik,
a közelgő téltől a lelkem sem fázik.
Oly szép lesz majd a hópelyhek
tánca,
havas kerteknek virágos álma,
s a bársonyos éj szelíd neszezése,
Kisdedet ringat, az Isten
szeretetölelése.
**************************
4. NOVELLÁRÓL NOVELLÁRA
KUSTRA FERENC: PERGŐTŰZ A DON- KANYARBAN
(Kustra Ferenc József (www.poet.hu – jocker/Kíber/Feri * www.napkorong.hu - KíberFeri)
Pergőtűz a Don-kanyarban
Ziu… fűűűű… zz… zz….
A lövedékek, sivítottak, zizegtek,
gellert kapva ki tudja merre mentek. Csak úgy belecsavarodtak az életbe,
emberek testébe… Váratlanul jöttek, mindig…
1942. január 11. –e volt és már
esteledett, sötétedni is kezdett, amikor a bunkerben meghozta a döntést vitéz
Beregfalvy Edömér főhadnagy, a századparancsnok.
- Akkor ma éjjel ki kell menni és
két „nyelvet” hozni. Magának mondom, Horváth zászlós, hogy ez két élő
személyt, lehetőleg tisztet jelent. Már négy napja, hogy az utolsót hoztuk. A
hadosztálytól telefonáltak, hogy az orosz szerint, valami nagy támadás várható,
de mivel még nem történt meg, hát talán közeleg az idő. Mi vagyunk elől, hát
kellene tudni róla.
Ott volt a felderítő szakaszból,
Bercsényi Gáspár karpaszományos őrmester, valamint a beásott géppuskás szakasz
parancsnoka Horváth Aladár zászlós. Azért csak hárman voltak, mert a tisztek és
a tiszthelyettesek lassan elfogytak, az utóbbi 10 napban. Az orosz, valahogy
aktívabb lett és a mesterlövészeit vetette be, aki meg nagyon jól lőttek.
Még a beszélgetés elején, bejött egy
karnyi fával, és rakott a tűzre Rosenberg Mihály, aki a munkásszázadból volt a
bunker fűtésére és karbantartására odavezényelve. Ahogy ott vacakolt,
végighallgatta a beszélgetést, a többiek meg valahogy nem figyeltek rá.
Sokkal jobban lekötötte a
figyelmüket, a felderítés és az életfontosságú nyelvek szerzése.
Az őrmestert két hete vezényelték
ide és még nem volt bevetés parancsnok. A szakaszparancsok viszont az utolsó
bevetésen elesett, valahogy egy kósza orosz lövedék, a sötétben is a sisakját
találta el... Mivel „nyelv” volt velük, még a holtestét is otthagyták a senki
földjén.
Az őrmesternek még nem volt
gyakorlata, hogy egy bevetést vezessen.
A felderítő szakaszban eredetileg
kilencen voltak, de a létszám, fogyóban volt. Most a két nyelv elfogásához,
legyűréséhez, behozatalához összesen hat ember kell. De az őrmesterrel együtt
nem voltak, már csak öten.
Ahogy beszélgettek, Rosenberg
felállt a tűztől, odaállt a százados elé és kérte, hogy szólhasson, mert ő nem
volt katona.
- Főhadnagy úr, ha már itt voltam és
végig hallgattam, amit beszéltek, mondanék egy javaslatot.
A főhadnagy, akkor eszmélt fel, hogy
egy létfontosságú megbeszélésen illetéktelen is jelen volt. De, gondolta, innen
úgysem lehet elvinni az információt és most minden tanács, jól jöhet.
- Mondja, mit akar, de remélem
használható a hozzászólása.
- Főhadnagy úr alázatosan jelentem
én tudnék segíteni, ha elfogadják tőlem.
- Mit tudna maga segíteni nyelvek
hozatalában?
- Főhadnagy úr! Az én húgom egy
spanyol nemeshez ment férjhez 1935. – ben. Én kimentem meglátogatni 1937.
elején, de kitört a polgárháború és ott ragadtam. Több mint egy évig katonaként
és felderítőként szolgáltam a kormány hadseregében. Voltam 23 bevetésen, ebből
11 alkalommal, mint parancsnok. Mi is minden esetben nyelveket fogtunk és
hoztunk is. Én is magyar ember vagyok, és hát Önökkel szolgálok itt az oroszok
ellen.
A főhadnagy először csak nézte, majd
fölállt és elgondolkodva sétálni kezdett a bunkerben, két lépést előre, kettőt
hátra.
Rosenberg meg forgott utána.
- Mondja fiam, maga zsidó?
- Alázatosan jelentem, igen, részben,
mert az apám az volt, Isten nyugosztalja, az anyám, meg katolikus, ő még él.
Engem a magyar haza szeretetére neveltek és, ha elfogadják a segítségemet, és
megbíznak bennem, akkor elvállalom a vezetést… - mondta, olyan hangsúllyal,
hogy a hazaszeretete felől nem lehetett kétsége senkinek.
A főhadnagy azt hitte rosszul hall,
megállt és csak nézte a munkaszolgálatost, aki valahogy szimpatikus volt neki
és nem is kételkedett a szavaiban. Minden eshetőséget végigvett egy pillanat
alatt. Azonban még időre volt szüksége és így megkérdezte a két emberét:
- Hallották? Van valami
hozzászólni valójuk?
A zászlós csak hümmögött, de az
őrmester felállt és jelentett:
- Főhadnagy úrnak alázatosan
jelentem én jó ötletnek tartom, ha ez az ember igazat mondott, mert itt most a
gyakorlat sokat számít. Én elmennék a parancsnoksága alatt a bevetésre. Főleg,
mert ott is főleg az oroszok ellen harcolt. Megbízok benne. Itt szoktam őt
egyébként is figyelni és még semmi kivetnivalót nem találtam benne.
- Zászlós úr?
- Főhadnagy úrnak alázatosan
jelentem, sok választásunk nincsen, mert már este 7 óra van és éjfélkor a
csapatnak indulnia, kell. Én megbízok benne. Aki egy ilyen bevetésre önként
jelentkezik, az csak rendes, hazaszerető magyar ember lehet. Engem ettől fogva
nem érdekel, hogy csak munkaszolgálatos.
A főhadnagy megint elkezdett
járkálni, két lépést előre, kettőt hátra…
Hirtelen megállt a munkaszolgálatos
előtt.
- Jól van fiam, mondja, hogy hány
éves is maga?
- Alázatosan jelentem –mondta
katonásan Rosenberg- 34 voltam decemberben. Egyébként egészséges vagyok –tette
hozzá.
A főhadnagy villámgyorsan még
egyszer végiggondolta a feladatot. Itt most nem csak arról van szó, hogy a
hadosztálynak kell a nyelv. Ők meg itt vannak az első vonalban. A saját életük
is van olyan fontos, mint a magasabb érdek.
- Rendben van Rosenberg. Menjen és
hívja ide a szakasz tagjait, mondja, hogy az én parancsomra jöjjenek.
Három perc alatt még négy ember
zsúfolódott be a bunkerba, de örültek, hogy itt lehetnek, itt jó meleg volt. A
kis vaskályha, csak úgy ontotta a meleget.
Közben a zászlós kapta a feladatot,
hogy tájékoztassa az embereket.
Mikor elmondta, hogy hogyan fognak
bevetésre menni, rögtön meg is kérdezte:
- Van valakinek valami ellenérzése?
Mert úgy nem lehet bevetésre menni!
A négy felderítő összepusmogott és
így a nevükben Békési Csanád tizedes szólt:
- Főhadnagy úrnak alázatosan
jelentem, hogy mi mind ismerjük ezt az embert. Nekünk nem volt vele, soha semmi
bajunk, ha igaz, amit mond, akkor mehetünk.
A főhadnagynak nagy kő esett le a
szívéről, mert a bevetésre menni kell. Azzal most nem foglalkozott, hogy
szabályosan járt-e el, - majd megoldódik ez a probléma is - gondolta.
Kiadta a végső parancsot:
- Parancsok: Rosenberg. Helyettese
az őrmester. Indulás éjfélkor. Feladat: kér nyelv elfogása és idehozása. Isten
legyen önökkel. Lelépni!
Még utánunk szólt:
- Őrmester szerezzen fegyvert és
ruhát Rosenbergnek, a felderítő bunkerben kezdjék meg a felkészülést és várom,
hogy mindenki visszajöjjön.
- Zászlós úr, maga meg intézkedjen a
munkaszolgálatosok parancsnokánál, hogy egyelőre, idevezényeltem Rosenberget
szolgálatra.
A fronton nincs sok idő semmire. Az
emberek majdnem öt óra alatt, összebarátkoztak, megismerték egymást. Rosenberg
kézbe vette az ügyet és rövid eligazítást is tartott, ami tetszett az
embereknek. Gyakoroltatta velük pár percet, hogyan kell a fegyvert tűzkész
helyzetbe hozni és célra tartani. Ez még jól jöhet és egyébként is mindig,
gyakorolni kell. Gyakorolták a kézigránát gyors kioldásának és eldobásának a
mozdulatát is.
Nem volt sok idő rá, de talán még
össze is barátkoztak. Meg lett a csapa egysége.
Éjfél előtt 25 perccel öltöztek és
Rosenberg, még kiadta az utolsó, bevetési előtti utasítását.
- Emberek! Kint 37 fok hideg van,
mindenki vegyen föl két kapcát.
Éjfél előtt 10 perccel indultak.
Jobbra és balra az állásokba az őrszemeket értesítették, hogy a járőr kimegy és
vissza is fog jönni.
Mindent fehér hó és jég borított, de
a vastag felhőzet miatt mégis majdnem vaksötét volt. Még a vakítóan fehér hó is
alig adott valami fényt… A katonákon volt fehér álcázó köpeny, amit már az
oroszoktól szereztek, hasonló bevetések alkalmával. Lassan, araszolva mentek és
ez a lassú mozgás szinte észrevétlenné tett őket.
Az orosz állások úgy 300 m-re voltak
és az út oda, ha nem jön közbe semmi, lehet fél óra is.
15 perce mentek el, amikor egyszerre
két sztalin-gyertya röppent az égre és a fehér mindenséget vakító fény töltötte
ki.
Még eltelt 1 óra csendben. Az
oroszok már nem világítottak többet. Akkor azonban a jéghideg szélcsendes,
süket csendben az orosz állások felől valamilyen kiabálások zaja hallatszott,
de fegyverzaj nem volt.
A járőr nem jelentkezett és
lassan reggel lett. Eljött a január 12. –e és a 9 óra is. Akkor aztán a teljes
orosz tüzérség, pergő tűzet lőtt! Majd nem sokkal később megindult a gyalogsági
roham, harckocsikkal kisérve… Megkezdődött a nagy urivi ellentámadás…
A főhadnagy parancsára lassan
elkezdtek visszahúzódni a második vonalban. Ő tudta, hogy járőr már soha többet
nem jön meg és ezekbe az állásokba ők meg nem jönnek vissza…
Vége
Vecsés, 2014. december 7.
**************************
5. REGÉNY FOLYTATÁSOKBAN
VÁRKONYI KITTY: 5. PARANCSOLAT
( Második fejezet - harmadik rész)
Évikét szomorú lelkiállapotban találta a reggel. Álmában otthon érezte magát, szaladt testvéreivel a határban, és bújócskát játszadozva örült az életnek. Mikor felébredt, percekig nem tudta hol van. Csak bámulta félrefordított fejecskéjével a hatalmasnak tűnő hálót, ahol a többi kislány aludta még az igazak álmát. Alig voltak páran. Még rácsos ágyat is látott, életében először, találgatva, miért rakták bele a gyerekeket. Nem is tudta kik ezek a kislányok. Az éjszakai bódult fáradtság megviselte aprócska lelkét, a testvéreitől való búcsút fel sem fogva, csak az elválás fájdalmát érezve aludt el. Most pedig reggel van. Petike nem pisszeg neki, hogy csendben legyen, mert a többiek alszanak, de ő azért csendesen szemlélődik. Nem mozdul, csak a szőke fürtök billennek a másik oldalra. Ott is ágyak, mindenütt két sorban csak ágyak. Sok ágy üresen áll, nem alszik benne senki. Középen keskeny folyosó az ágyak között, a parkettán szőnyeg. Milyen érdekes szőnyeg! Még sose látott ilyet. Nézte. Vastag, puha és zöld szőnyeg. Jó lenne megfogni, a kezét beledúlni a szőnyeg mélységes szálaiba.
![]() |
Várkonyi Kitty |
Hirtelen eszébe jutott Marika és
anya, akik, ki tudja, hol vannak, merre járnak, és ő itt maradt egyedül. A sok
alvó kislány között teljesen egyedül. Eleinte azt gondolta, hogy még alszik.
Talán álmodik, és a valósághoz semmi köze nincs annak, amit maga körül lát. De
aztán megnyikordult alatta a vaságy, ahogy a lába viszketni kezdett és
megmoccant. A kis fadarabot kezdte keresni, amit Petitől kapott. Felült, a
ruháját nézte, átnyúlt érte és a zsebébe túrt. Nem volt benne. Sehol nem találta.
Pillanatra megdermedt a nem várt zajtól, az ágya nagyot csikordult. Félt. Ki
fogja tudni, hogy ő itt van? Kihez tartozik most, és kinek kellene szólni, hogy
pisilnie kell? Lábát összeszorítva iparkodott visszafogni az ingert, ami egyre
erősebben gyötörte. Mi lesz most? Talán, be kell pisilnie, mint Ferikének
reggelente, hogy rajta nevessen mindenki? Tudta, hogy meg kell keresnie a
pottyantót, de fogalma se volt, hogy az ajtón túl mi lehet. Óvatosan felült, az
ágy újra nyikordulva jajgatott alatta. Felállt, és mezítláb megindulva haladt
az ajtó felé. Csendesen nyitotta ki, és megkönnyebbült érzéssel vette észre a
mosdó ajtaját, ami a háló mellett volt. Itt is olyan a véce, mint
Kántoréknál – gondolta. Bement a hideg kövön, és felkuporodott a csésze
deszkájára. Mikor végzett se szállt le. Csak ült ott, kapaszkodva a deszka két
szélén, és bámult előre. Úgy hitte, csak ülnie kell itt jó sokáig, aztán
Marika, vagy anya, de az is lehet, hogy apa, úgyis keresni kezdi, hol lehet.
Nem szabad mást tenni, csak várni. Várni. A lába teljesen elzsibbadt. Már ha
akart volna se tudott volna leszállni, annyira elnyomta keringését a WC
ülőkéje. Ő csak kapaszkodott ott tovább, és várt. Már leszállt volna, már
visszament volna, de emlékeiből tovakúszott az élmény, hogy honnan is jött ő
ide. Melyik hatalmas ajtón fordult és merre? Pánikba esve ült, dermedten nézett
maga elé, és szinte hihetetlennek tűnt, hogy a nevét hallja.
– Évike! Évi! Itt vagy?
Kinyílt az ajtó, és egy néni nézett
rá. Soha nem látta. Fásultan és bizalmatlanul nézett fel rá. Nem szólt.
– Évike. De ügyes vagy, hogy
kijöttél pisilni. Gyere, bemegyünk és adok neked tiszta ruhákat.
Nem mozdult. Lábaiban már nem volt
élet, agyában viszont a félelem lüktetett. Ki lehet ez a néni? Mit akar tőle?
Hol van anya és a testvérei? Hol van apa? Apuka, akivel tegnap elindultak.
Pergett agyában egymás után a gondolat. Tekintetét le nem véve a nőről, csak
ült ott mozdulatlanul.
Anikó megszánta a kis
védtelen, ártatlan gyereket. Átnyalábolva magához vonta, és leemelte az
ülőkéről. A gyerek nem fogta át a nyakát, nem tett semmi kísérletet arra, hogy
megkapaszkodjon, így jóval nehezebbnek érezte, mint ahogy azt előzőleg
gondolta. Megpróbált dobni rajta, hogy a súlyt jobban bírja, és el ne ejtse
menet közben. Mint valami rongybaba, hullámzott Évi teste a reppenő
lendületben. Aztán mentek. Ani fogta a fenekén át, és a derekát ölelve, érezte
tenyerén a gyerek jéghideg ülepét.
– Remélem nem fáztál fel! Mióta
ücsörögtél már kint? Jaj, te kis bogár! Teljesen átfagytál a WC-ben – beszélt
neki. Ahogy az ágyához érkeztek, Anikó leállította a kislányt a szőnyegre. Ám
az azonnal összecsuklott, mert lábaiban még bizsergett a megindult vérkeringés,
és erő az egyáltalán nem volt benne. Fájtak. Mindkét lába fájt, szurkált,
mintha ezer tűvel szurkálta volna valaki. Mégse sírt. Csak nézett Anikóra
azokkal a tág és ártatlan szemekkel. A gondozónő először megijedt, hogy valami
komoly baj támadt. Aztán rádöbbent, hogy mi lehet a baj forrása és masszírozni
kezdte az apró lábacskákat. Felültette Évát az ágyra, és két tenyerével sodorni
kezdte a pici izmokat.
– Jól van, te kis butus. Hát, mióta
üldögéltél már ott? Ej, te! Hát miért nem jöttél vissza? Látod, azért
megtaláltalak ám! Nem is tudom mikor mentél ki, hiszen egy órája jártam itt, és
akkor még aludtál. Te kis csacsika. Nincs semmi baj, na. Látod, már piros is a
lábad. Biztosan nem fáj annyira.
Valóban nem fájt. A lába nem fájt
már, Anikó dörzsölésére visszatért a keringése a rendes kerékvágásba. A lelke
viszont elvérzett, és hatalmas ürességgel terhelte meg tudatát a tény, hogy
egyedül maradt itt. Itt, ahol nem is tudja, hogy hol van, és miért van itt.
Haza akart menni. De fogalma sincs arról kicsoda ez a néni és mit akar tőle?
Réveteg tekintetét ráemelte és
szótlanul nézte. Anikó megijedt ettől a tekintettől. Gyorsan felöltöztette a
magával hozott intézeti ruhákkal és elviharzott. A gyerek továbbra is üldögélt
az ágy szélén. A többi kislány ébredező meglepetéssel tapasztalta, hogy új
társuk van. Az még inkább meglepte őket, hogy nem szól, csak ücsörög némán, s
ha valaki közel megy hozzá, elhúzódik. Mártika, a négy esztendős árva kislány,
szeretettel teli mosollyal ült az ágyára.
– Szia. – nézett egészen az
arcába, és kezét Éva kezére tette. Évi azonnal elhúzta a kezét, és kissé
hátrébb ült. Hagyjatok békén! Sugározta picike lénye mindenkinek. Márti is
felállt, szomorúan hátrálva ment öltözni. Csak nézegette Évát messziről. A
rácsos ágyakból is kimásztak a kicsik, csak úgy, ügyesen, maguktól. Jött
valaki, egy újabb néni, aki segített öltözni nekik. A gyerekek felöltöztek,
ágyukat megigazítva csoportba fejlődve álltak az ajtóban, mint az idomított
állatok, és vártak. Évára ferde pillantásokat vetve álltak, és várták az
indulásra való engedélyt a reggelizéshez.
Évát ölben kellett a reggelihez is
levinni. Nem szólt, és nem mozdult. Az ételhez sem nyúlt, pedig kakaó volt,
amihez otthon ritkán jutott, és nagyon szerette. A gondozónő megpróbálta
etetni.
– Nézd Évike! Finom kakaó. Itt
főzték a konyhás nénik. Kóstold csak meg! – próbálkozott Anikó.
Szájához érintve az ennivalót,
Éva nem nyitotta a száját. Nem húzódott el, nem szorította össze az izmait, de
ha mégis az ajkai közé került a kakaó, kifolyt szájának két sarkán, le az
ölébe. Hamar felhagytak a kísérletezéssel. Anikó visszacipelte a játszószobába,
hátha a játékok között majd felenged kicsit. Ám Éva csak ült, fásult
tekintettel bámulva maga elé, és nem csinált semmit. Ott maradt, ahová rakták
őt.
Anikó volt az első
gondozó az igazgató irodája előtt. Nem szívesen jött ide. Leginkább hívatni
szokták ebbe a szobába azokat, akik valamiféle letolást kaptak, vagy külön
elvárásnak állítva kényszerítették őket a lemondásra. Kicsit tipródott, mielőtt
belépett a külső szobába, de aztán határozottan benyitott. Barna haját
hátrasimítva fordult Jolihoz, a szemüveges, vékony termetű titkárnőhöz.
– Azonnal be kell mennem az igazgató
úrhoz. Szólj neki légy szíves. Baj van az új kislánnyal.
Joli szó nélkül emelkedett fel,
kettőt koppantott, és már bent is volt. Szinte azonnal nyitotta az ajtót,
beeresztve a gondozónőt maga mellett.
– Jó reggelt Igazgató elvtárs. A kis
Halál gyerek miatt jöttem, akit este kaptunk meg.
– Mi van vele?
– Nem lehet vele mit kezdeni. Csak
hallgat, és nem is eszik. Ölben kell vinni mindenhová, magától nem megy. Ott
marad, ahová leteszem.
Az igazgató fura tekintettel
nyugtázta a dolgot, hogy egy három éves óvodás nem hajlandó se beszélni, se
enni. De mivel más ötlete nem volt, úgy határozott, hogy megnézi. De talán
mégis csak keríteni kell egy pszichológust, hogy a gyerek lelkéhez közelebb
kerülve sínre tehessék a dolgot. Azonnal telefonált, majd elsétált a
gondozónővel, a folyosó végén lévő játszószobához. Anikó karcsú termete mellett
furán hatott a köpcös férfi, kopaszodó koponyáján keresztbefésült frizurájával.
Az irodából csak akkor lépett ki, ha munkavégeztével hazaindult. Nem volt se
oka, se kedve barangolni abban az intézményben, amit ő vezetett. Ez most azért
nagydolog volt. Kirívóan nagydolog, az elmúlt esztendőkhöz képest. De olyan
gyereket még nem kapott, aki nem beszél, nem eszik, de még inni se akar. Ilyet
még nem látott. Már-már az a gondolat kezdett megfoganni benne, hogy a kislány
nem is tud beszélni. De a gyerekfelügyelők erősen bizonygatták, hogy tud, még
kiabált is az este, amikor átvették őt. No, hát akkor majd jön szakember, addig
hagyjátok a gyereket, ne zaklassa senki. Még egy futó pillantást vetett a
kislányra, aki csak ült a szőnyegen, körülötte hancúrozva játszottak a többiek,
ő meg csak nézett maga elé.
Az igazgatói irodában újra csak a
telefonért nyúlt. Kiküldte Jolikát, és megkérte, hogy ne zavarja senki.
– Újra én vagyok – jelentkezett be a
vonalon. – Megnéztem a gyereket. Valóban apátiás, úgy nézem, sürgősebb lenne a
találkozás, nem ér rá.
– Hogy mit hozott magával?
Semmit. Tudtommal nem hozott semmit – válaszolt.
– Nem hiszem, hogy az anyját, vagy
az apját elérhetnénk. Viszont, várjunk csak. Talán valaki mást. – Remény terült
az arcára, ahogy beszélt a fekete kagylóba. Már örült a saját gondolataitól.
– Igen, valami ajándékot. Rendben.
Intézem, aztán szólok mi alakult. Azért fontosnak érzem a látogatását.
Köszönöm. Jó. Rendben.
Nem is tette le a telefont, csak a
vonalat szakította meg. Nyíregyházát hívta, majd utána végigvonult újra
birodalmán, keresve Anikót, hogy megtudja mit hozott magával az új kislány.
A gondozónő ölében tartotta Évát,
mikor rátalált. A szobában gyerekek játszottak mindenféle játékkal, ami csak
létezett. Hatalmas felfordulást okoztak ezzel a tevékenységükkel, és nem kis
zajt.
– Tegye le a kislányt kollegina! –
Szólt Aninak, majd karját fogva kivezette a szobából a zavarban lévő
gondozónőt. A folyosón megállt, elengedte a nő karját, és kérdőre vonta.
– Mi volt a gyereknél?
Anikó elsápadt, azt gondolta, talán
valamivel meg akarják vádolni őt. Fojtott hangon szólt.
– Semmi. Az égvilágon semmi nem
volt, egy fadarabkán kívül.
– Hol van a fadarab?
– Tessék? – Nézett értetlenül a nő.
– Azt kérdeztem, hol van a fadarab.
-– Ja? A gyerek párnája alá tettem,
mert éjjel elejtette a kezéből. Felvettem, és betettem a párna alá. Majd
kidobom igazgató úr. Bocsánat.
– Eszébe ne jusson! Vigye a gyereket
a párnához, és emelje fel, hogy lássa. Ha a bot miatt bánkódik, biztosan
elveszi. Persze lehet, hogy nem old meg semmit, de legalább, az meg van.
Köszönöm.
Azzal faképnél hagyva Anikót,
végigsietett a folyosón, hogy minél elébb irodájában legyen újra.
Zsóka csodálkozó arccal sietett
Anikó felé, hogy a fülébe súgjon.– Figyeld, már az öreget! Csak nem festik a
szobáját, hogy ilyen sokszor kiette a fene közénk?!
Aztán belekarolt kolleganőjébe és
nagy léptekkel húzva magával, csak beszélt neki.
– Melyik az új gyerek? Mutasd, majd
megtömöm én neked, ne aggódj. Hallom, nem is kajált semmit. Lecsavarunk
neki egyet, aztán rögtön tudja, hol van. Hehe. Na, mutasd az új kislányt, hadd
nézzem! Tényleg érdekel, he. Diri bácsi be van zsongva miatta. Mit mondtál
neki? Még sose láttam a folyosón. El se tudtam képzelni, hogy a lába leér a
kőig. Nahát! Csak kószál ma reggel óta föl, s alá a folyosón. Ki tudja, mikor
jön szembe újra! Óvatosnak kell lenni mától, én úgy látom.
Zsóka nevetett, Anikó meg mosolyogva
ment mellette.
– Gyere, adunk a kislánynak egy kis
fát.
– Fát. – nézett rá Zsóka, még meg is
torpant egy pillanatra.
– Igen. Gyere.
Beértek a játszószobába, ahol Éva
ült egy szőnyegen. A többiek főzőcskéztek, hatalmas fagyöngyöt fűztek,
összevissza rohangáltak. Már nem is törődtek vele.
– Gyere Évike, – szólt Anikó –gyere,
éjjel elejtettél egy fadarabkát, és én eltettem neked. Akarod?
Éva felnézett, lassan felállt a
szőnyegről és elindult Anikóhoz. A gondozónő megfogta a kezét, és az ágyhoz
vezette. Felemelte a párnát, és a kislány kivette a fadarabot. Kicsit előre
dőlt, behajolt szinte a párna alá, hogy elérje a kincset. Fogta pici kezébe,
nézte, aztán a másik kezébe tette. Felnézett Anikóra, és szemében halvány
örömmel, pici mosolyt küldött a szája, gondozónője felé.
Folytatása következik..
![]() |
A könyv borítója**************************
6. BEMUTATJUK... - SZŐKE ZSUZSA VERSEIT
ÉLETRAJZ:
Nevem Szőke Zsuzsa.
A napi életben kutatóként dolgozom, élelmiszerbiztonsággal és analitikával
foglalkozom, de emellett madárendokrinológus vagyok.
Szeretem a verseket és írogatok is, szinte naponta egyet.
A Poeton is fönt vagyok 2014. decembere óta és ott Szőke Zsuzsanna szerzői név
alatt publikálok, míg a nick nevem: fufenka.
Továbbá, fönt vagyok a Napkorong.hu portálon is és ott is publikálok: Zsuzska77
nicknév alatt.
Nagy örömömre szolgálna, ha publikálnád a Neked megküldött verseimet. Kérlek,
hogy ezért fogadd a köszönetemet és igyekszem meghálálni, jó kis versekkel!
Kérem szépen, hogy a versem alá írt adataimat is jelentesd meg.
Madarász Európai stílusú haiku-csokor Nyugodt madarász. Sas fióka vijjogván. Sas mama nem jött. Szabadság sasa. Eltűnt prédaállatok. Sas...áram-ütött. Ázott madarász. Fényképező kezében. Sast mérgező dög. 2015. 02. 20.
Remény, a megmérgezett parlagi sas emlékére
Szőke Zsuzsanna (www.poet.hu oldalon szerzői nevem: Szőke Zsuzsanna, a Nick nevem: fufenka, www.napkorong.hu oldalon a szerzői nevem: zsuzska77) Nagyon szépen köszönöm a lehetőséget! Tisztelettel és köszönettel: Szőke Zsuzsi
…………………...
Az én imám
Isteni erő, hatalom
én hiszek benned, akarom. A Teremtő fényt követve a lelkemet gyűrögetve, vezet Hozzád az én utam, szívembe költöztél, Ó Uram.
Vezess engem, mutasd az irányt,
hogy feledhessek bút-bajt, hiányt! Te árasztod a szereteted, a megbocsátó szerepeket! Szívedben honol a kegyelem, és Tiéd a világegyetem!
Hadd lehessek én a jegyesed,
kérlek, add hát az én jegyemet! Kérlek, segíts onnan föntről, hogy érthessem innen lentről: hogyan lehetek én jobb ember, ki a feladatát megérti...
2014. 01. 10.
…………………………………………
Főnix-legendája
Hamvakból lett a mitikus tűzmadár,
felkelő nap képe a hajnalmadár. Héliopolisz madara a főnix, tollruhája színe: bíbor és ónix. Lehet Ré vagy akár Szélisten fia, feltámadás, kegyelem atyafia.
Az asszony álmában főnix megjelen',
hogy méhében kívánt fia meglegyen. Ő még az Örök élet szimbóluma, ó-keresztyének evangéliuma.
A hajnali Tűzmadár most elillant,
így álom s a valóság összepillant!
2014. decembere
**************************
7. ELMÉLKEDÉSEIM
ÁRVAY MÁRIA: Türelem mindenekelőtt!
"A türelem kér, sohasem
követel. A türelem elviseli mások tökéletlenségét."
(Gary Chapman)
Ez az idézet személyesen hozzám
szól, megérint, mintha egyenesen nekem címezték volna. Ugye járt már így,
kedves olvasó?
Pontosan így érzek én is, csak nem
tudom így szavakba önteni!
Türelem, türelem, türelem! Micsoda
érték is ez! Csak sokan nem tudják!
Amikor valakit tanítunk valamire,
magyarázunk, próbálunk vele megértetni valamit, ehhez kell aztán a türelem!
Most nem egy osztály fegyelmezésére gondolok, hanem oktató-tanuló,
szülő-gyermek, esetleg edző-sportoló egyéni kapcsolatára!
Milyen is ez a türelem?
Szeretném egy kicsit
megszemélyesíteni! Ha most személyként itt lenne közöttünk:
- Hangja békés, nyugodt, meleg,
simogató, mosolygós, életvidám!
Ettől én is megnyugszom, ha lenne is
bennem drukk, elfelejtem, felszabadulok, lehullnak a korlátok, gátlások!
- Elfogad, olyannak, amilyen vagyok.
Nem veti szememre hiányosságaimat, gyengeségeimet.
Tudjuk, hogy ezek megvannak, de azon
dolgozunk, hogy kijavítsuk, kiküszöböljük ezeket!
- Támogat, bátorít, bíztat. Ha
valami nem megy sok próbálkozás ellenére sem, csak ennyit mond:
„Semmi baj, elmondom másképp, majd
meglátod, sikerülni fog!”
- Hagy kibontakozni, együtt
gondolkodni a másikkal, engedi, hogy próbálkozzak, sohasem pirongat!
- Humoros.
A humor is sokat segít a stressz
oldásában! Ha felfedezzük a másik hangjában és szavaiban a játékosságot,
gyengéd tréfálkozást, még mindig tudjuk, nincs veszve semmi!
Adódnak például olyan helyzetek,
melyekből a türelmes személy talál komikus,
nevetésre ingerlő kiutat!
- Sohasem hibáztat, módot talál
arra, hogy többféle magyarázattal is szolgáljon.
- A kritikát építő jelleggel mondja,
úgy, hogy érezzük a segítő szándékot!
Tudjuk, ha megfogadjuk a tanácsot,
máskor könnyebb és jobb lesz!
- Szeret. Szeret, még akkor is… ha
már kitudja hányadszor hiúsul meg a kitartó próbálkozás! Szeret, mert a türelem
jóságos!
- Hagy pihenőidőt! Félreteszi a
nehéz feladatot, és mást csinálunk!
Pár perc múlva hatásos lesz a
visszatérés!
- A legkisebb pozitív
megnyilvánulást is elkönyveli, sikerként tükrözi vissza!
Ilyen élményeket bezsebelni
csodálatos dolog!
- Végül el is fogyhat!
Kinek előbb, kinek később!
Körülményektől, állapottól, hangulattól és még rengeteg mindentől függ!
Azt kell nézni, milyen gyakori egy
személynél maga a türelem, s nem azokat a napokat, amikor kifogy belőle!
Aki ilyen türelmes, hálásak lehetünk
neki!
Jómagam több ilyen emberrel
találkoztam már, sokan szép és értékes dolgokkal ismertettek meg! Egy motivált,
cselekvésre kész személyiséget faragtak belőlem, aki kis lépésekben ugyan, de
járom a magam útját!
Hálám jeléül, jelképesen megölelem
mindazokat, akik eddig megajándékoztak türelmükkel és csak annyit mondhatok:
Köszönöm a türelmeteket!
**************************
8. BEAT MÚZEUM
ZORÁN: BOLDOG SZÜLETÉSNAPOT
Nemrégiben hetvenharmadik születés
napját ünnepelte Zorán, akit legtöbben csak így ismerünk, és emlegetünk a
szeretet okán.
Álljon itt életrajza, munkásságának állomásai, és kitüntetéseinek gyűjteménye.
Isten éltesse sokáig..
A szerkesztő
...............................................
Sztevanovity Zorán (szerbül: ?????
??????????; Belgrád, 1942. március 4. –)
Kossuth-díjas és Liszt Ferenc-díjas szerb származású magyar előadóművész,
énekes, gitáros, zeneszerző. Sztevanovity Dusán (szerbül: ????? ??????????)
szövegíró bátyja, Hegyi Barbara Jászai Mari-díjas színésznő férje.
Pályafutása
1942. március 4-én
született Belgrádban Sztevanovity Milutin és Zemanovity Mária újságíró
gyermekeként.[3] Zorán családjával 1948-ban Magyarországra költözött. Politikai
okokból nem mentek vissza Jugoszláviába, végleg Budapesten telepedtek le. A
budapesti Radnóti Miklós Gimnáziumban érettségizett, majd 1960-ban felvételt
nyert a Budapesti Műszaki Egyetem villamosmérnöki karára. Öt szemeszter
elvégzése után döntött úgy – öccsével együtt –, hogy a műszaki pálya helyett
inkább a zenélést választja. Döntésük meghozatalában édesapjuk támogatta őket,
az akkori támogatásért Zorán 2006-ban a Prima Primissima díj átvételekor
köszönetet mondott édesapjának. Zorán édesapját politikai okok miatt három évre
börtönbe zárták, 1955-ben szabadult. Többek között erről a három évről
is szól a Leonard Cohen dalára Dusán által írt, mélyen elgondolkodtató,
személyes
élményeken alapuló Volt egy tánc című szám („És a harmadik tél is
lejárt, És egy hajnalon csöngettek hármat, És az apám az ajtóban állt.”).
Metrós évek [szerkesztés | forrásszöveg szerkesztése]Zorán 1960-ban a Nyugati
Pályaudvar KISZ-klubjában a Hangulat Bárban játszott, ugyanebben az évben Rudas
Andrással (zongora), Elekes Zoltánnal (szaxofon), Maka Bélával (bőgő), Bálint
Istvánnal (dob) megalakította a Zenith együttest. Az együttesben Zorán
gitározott és énekelt. A Zenith a Népköztársaság útján fekvő KISZ-klubban
játszott. Az együttes 1961-ben szerződést kötött a mai Centrál, akkor Irányi
utca és Egyetem utca sarkán található Metro Klubbal (ami 1962-ben a Rákóczi út
60-ba költözött). Ezzel a zenekar nem csak helyszínt, hanem nevet is
váltott, az alakulat felvette a Klub nevét, így lett nevük: Metro. A Metro
együttes 1962-ben indult az első Ki mit tud?-on, de a döntőben az erősítő
hibája miatt nem tudtak
játszani és a zsűri kérésüket megtagadva nem engedte meg félbemaradt számuk
újbóli eléneklését. 1963-ban Zorán immár szólistaként indult a Ki mit tud?-on,
amit Gershwin magyarított Summertime-jával, valamint a Számum című dallal
megnyert. Közben megjelentek a Metro együttes első felvételei Deák Tamás
zeneszerző–trombitás-hangszerelő közreműködésével Smaragd, Mit tegyek?, Old Man
River, Melody Blue címmel. A zenekar 1964-től a Metro klub új és
egyben végleges helyén a Dohány utca 22-ben játszott.
1965-ben a zenekar Kozmosz, Volgai hajósok dala, Do Wah Diddy Diddy, Pretty
Women, Keep Searchin, The Rise and Fall of Flingel Bunt, Help, So Mistifying
címen angol nyelvű felvételeket készített. A zenekarban ekkor részt vett Zentai
Antal (szaxofon), Bokány Ferenc (basszusgitár). 1965 őszére kialakult a Metro
csapata: Sztevanovity Zorán (ének, gitár), Sztevanovity Dusán (ritmusgitár),
Schöck Ottó (billentyűs hangszerek), Frenreisz Károly (basszusgitár, szaxofon,
ének), Brunner Győző (dob). 1966-ban Édes évek címmel megjelent az első magyar
nyelvű Metro-kislemez. Az együttes az 1966 júliusában megtartott
Táncdalfesztiválon eljátszotta a Mi fáj? című Nikolics–Boros közös szerzeményt.
1967-ben a Metro Banovich Tamás Ezek a fiatalok című filmjében a Gyémánt és
arany című számot adta elő. 1967 tavaszán Frenreisz Károly és Brunner Győző
elhagyta a zenekart és Nyugat-Európába szerződött. Ezzel a Metro is átalakult,
helyükre Rédey Gábor (basszusgitár) és Veszelinov András (dob)
érkezett. Szintén 1967-ben jelent meg a Metro hét kislemeze: Álmodozom a
világról, Végre itt van
az óra, Roppant kényes a helyzetem, Feltámadtál, Viharvirág, Hétköznapi
semmiség, Bell, a részeges kutya címen. Zorán az 1967-es Táncdalfesztiválon
előadta a Végre itt van az óra című számot. 1968 januárjában Zorán Ray Phillips
vendégeként két hetet töltött Londonban, ahol a Speakeasy klubban találkozott
John Lennonnal és Ringo Starral. Ez idő alatt az együttes a Marshall cégtől új
erősítőket kapott. Júliusban Zorán a Táncdalfesztiválon a Fehér sziklák című
számot énekelte. Szeptemberben újra alapító tagjai fémjelzik a Metrót. Az
együttes ebben az évben Bábel, Egy fiú és egy lány, Azért is az égben járok,
Törött pohár, Valami újat szeretnék, Nelly, Ő és én, Nem vagyok
elveszett ember,
Dohányfüstös terem, Pár csepp méz, Kamasz kislány címen új kislemezeket adott
ki.
1969-ben megjelent az első Metro-nagylemez, ami elérve az 50 000-es
példányszámot, aranylemez lett. Majd az együttes szerepelt Kovács
András Extázis
7-től 10-ig című dokumentumfilmjében. A filmben Zorán a Budai Ifjúsági Parkban
énekelt. Az zenekar az 1969-es Táncdalfesztiválon a Szobrok című dallal lépett
fel. 1970-ben a Metro Hómadár címmel új kislemezt adott ki, majd Schöck Ottó
kiválásával Fogarasi János lett az együttes billentyűse. 1970. nyár végén az
együttes a finnországi, turkui nemzetközi rockfesztiválon 40 000 ember előtt
énekelt. Ez év őszén megjelent Egy este a Metró Klubban…című második Metro
lemez, ami egyben az első magyar koncertalbum. 1971-ben az együttes alapító
tagjai közül Dusán hátat fordítva a zenélésnek és Frenreisz Károly a Locomotiv
GT-be távozva végleg kilép a Metróból. Helyükre Mogyorósi László
(gitár) és Póka Egon (basszusgitár) került. Az együttes 1970 őszén újra
alakult, tagjai:
Sztevanovity Zorán (gitár, ének), Novák András (ének), Hanka Péter (gitár),
Elekes Zoltán (szaxofon), Tóth Béla (harsona), Tihanyi Gyula (basszusgitár),
Szigeti Béla (dob). A héttagúra duzzadt zenekar több felvételt is készít
Szinesre festve, Közel a sátánhoz, A kapun túl, Háló, Csillaglány címen.
1972-ben a Metro Lengyelországban turnézott, majd három hónapot töltött az
NSZK-ban. 1972 őszén a zenekar végleg feloszlott. Zorán a Taurus Ex-T 25-75-82
basszusgitáros-énekese lett.
§Szólókarrier[szerkesztés | forrásszöveg szerkesztése]1973-ban a
Taurus együttes átalakulása, majd megszűnése után Zorán kilenc hónapig
Ausztriában és az
NSZK-ban zenélt. 1974 áprilisában hazatért Nyugat-Európából és a Nyomom a gázt
illetve a Vásott éjek című számból a Gemini együttes kíséretével
kislemezt adott ki. 1975-ben Cserháti Zsuzsával és az Express együttessel
koncertezett, a Made
in Hungary-n az Egyre hull az őszi zápor c. dallal aratott sikert. 1976-ban
részt vett a Melodii Druzej több fordulós, Rigában, Leningrádban és Moszkvában
zajló, szovjetunióbeli táncdalfesztiválon. Malek Miklós és S. Nagy István Hull
az elsárgult levél című szerzeményét énekelte, és elnyerte a fődíjat. A
televízióban Sztevanovity Dusán magyar szövegével előadta az Eurovíziós
Dalfesztivál Save Your Kisses for Me c. nyertes dalát, Csókokkal vársz címmel,
mely nagy slágerré vált. Ősszel az Egymillió fontos hangjegy elnevezésű
tévéműsorban mutatták be a Szépek és bolondok, Én már próbáltam, Apám
hitte című számokat. Még ebben az évben Presser Gáborral kislemezt adott ki,
amire
felkerült a Könyörgés és az Az legyél, akinek látszol című Presser Gábor–Adamis
Anna szerzemény.
1977-ben a Mafilm Lumumba utcai stúdiójában megkezdődtek Zorán első lemez
felvételei, a szólólemez hamar aranylemez lett. 1977 októberében közösen Koncz
Zsuzsával a Beton együttes kíséretében két hónapos turnét tartott. 1978-ban
megjelent Zorán második szólóalbuma, Zorán II. címen, a felvételek szintén a
Mafilm Lumumba utcai stúdiójában készültek. 1977. október 6-án feleségül vette
Tarján Györgyi színésznőt, de a házasságuk később válással végződött.
1979-ben megjelent Zorán harmadik szóló-albuma, Zorán III. címmel.
1980. október 23-án Pozsonyban lépett fel Gustáy Brom zenekarának kíséretében,
majd koncertet
adott Jugoszláviában. 1981-ben szerepelt Sándor Pál Ripacsok című
filmjében. Még abban az évben megválasztották a Szabadfoglalkozású Zenei
Előadóművészek
Szakszervezetének elnökévé. A rádióban slágerré válik Ne várd a májust című
száma, amelyet Bródy János írt. Egyik versszakát betiltották, helyette dúdolás
hallható, egy évvel később megjelent nagylemezén ezt is kivágták belőle, így az
eredeti felvétel máig kiadatlan maradt. 1982-ben Kovács Katival Játssz
még! című duettűket mutatták be a Tessék választani! című bemutatón. A dal az
Ifjúsági
Magazin Slágerlistáján, a Magyar Rádió és a Magyar Ifjúság Slágerlistáján is
több ízben első helyen végzett. Április 4-én Liszt Ferenc-díjat kapott.
Megjelent Sylvie Vartan, francia nyelvű, Apám hitte-feldolgozása: Je veux aimer
címen. 1982 novemberében kiadták Tizenegy dal című negyedik szóló-albumát.
1982. január 2-án Lévai Évától megszületett a leánya, Szandra.[4] 1984
júliusától Kovács Katival az Universal együttes kíséretében nyári turnét
tartott. 1985-ben megjelent az Édes évek című Metro-lemez, majd decemberben
fellépett a Budapest Sportcsarnokban tartott a magyar Live Aid: Mondd, mit ér
egy falat kenyér – Rockzenészek az éhező Afrikáért elnevezésű koncerten.
1987-ben Tímár Péter Moziklip filmjének betétdala lett a Számíthatsz rám című
szám. Öt év után új Zorán-album jelent meg: Szép holnap címmel. Zorán írta az
1990-ben kiadott Calypso-lemezen szereplő Calypso indulót. Májusban megjelent
1977-1990 címmel az első Zorán válogatás-album. 1991-ben megjelent Zorán új
albuma, Az élet dolgai, amiért a Vígszínházban tartott koncerten aranylemezt
vett át. A koncert vendége Presser Gábor és Gerendás Péter volt. 1992-ben a
Budapest Sportcsarnokban telt házas koncertet adott a Metro együttes.
Az együttes
Zorán–Dusán–Schöck Ottó–Frenreisz Károly–Brunner Győző–Veszelinov András
felállásban lépett színpadra. Júniusban kiadták a Metro-koncert felvételét
valamint egy öt nagylemezt tartalmazó Metro-díszdobozos albumot. Zorán 1993-ban
a Vígadóban Az elmúlt 30 év címmel... öt unplugged előadásból álló
koncert-sorozat tartott. Ez év novemberében unplugged koncertet adott
a Budapest Sportcsarnokban, vendégei Presser Gábor, Schöck Ottó, Gerendás Péter
és Dés
László voltak.
1994 novemberében megjelent a Kell ott fenn egy ország című maxi CD.
Decemberben Zorán Bródy János Budapest Sportcsarnokban tartott koncertjén
együtt énekelte a
Mindannyian mások vagyunk… című számot Koncz Zsuzsával, Somló
Tamással, Tolcsvay Lászlóval,Halász Judittal és a szerzővel, Bródy Jánossal.
1994. december 3-án
megkapta az ARD televízió Arany Európa-életműdíját. 1994-ben a Magyar
Köztársasági Érdemrend tisztikeresztjével tüntették ki. 1996-ban
aranylemez lett
Az elmúlt 30 év… című dupla CD, illetve a Majd egyszer… című szóló-album. 1996
novemberében elhunyt Zorán felesége. A művész lemondta összes tervezett
fellépését, beleértve a Budapest Sportcsarnokba szervezett nagyszabású
koncertjét is. 1997-ben koncertet tartott a Budapest Sportcsarnokban, vendége
volt: Presser Gábor, Karácsony János, Somló Tamás, Sárközy Gergely, Lantos
Zoltán, Babos
Gyula. Ez év augusztusában a Tom-Tom kiadónál megkezdődtek az 1997 című
szóló-lemez felvételei. Szeptemberben Zorán, Demjén Ferenc, Horváth Charlie,
Somló Tamás és Cserháti Zsuzsa társaságában Münchenben részt vett Leslie
Mandoki
Találkozások című lemezének felvételén. Novemberben Zorán részt vett
Somló Tamás 50. születésnapja alkalmából tartott koncerten, illetve megjelent
1997 című
szóló-albuma.
1998-ban koncertet adott a Budapest Sportcsarnokban, vendége volt: Presser
Gábor, Kaszás Attila, Lantos Zoltán, Eszményi Viktória, valamint az Ando Drom.
Zorán átvette az 1997 című albumért járó arany lemezt. 1998. június 28-án a
Kapcsolat-koncert keretében 200 000 ember előtt énekelt a Felvonulási téren.
1998 végére már lett aranylemez a frissen kiadott Hozzám tartozol című újabb
szóló-album. 1999. június 27-én ismét, immár nagyjából 250 000 ember előtt
énekelt a Kapcsolat-koncerten. Megjelent az Ablak mellett című szólóalbuma.
Zoránt megválasztották a MIME (Magyar Internetezők és Számítógép-használók
MagánEgylete) elnökévé. 2000-ben Zorán is fellépett a Budapesti Kongresszusi
Központban tartott koncerten, ami a leégett Budapest Sportcsarnok
újjáépítéséért rendeztek. 2000 őszén három alkalommal is telt házas koncertet
adott az Erkel
Színházban. 2001. június 2-án Illés–Metro–Omega szuperkoncert a Népstadionban.
Ez év őszén megjelent az Így alakult című szóló-album. 2002 márciusában
Artisjus-díjat majd EMERTON -díjat kapott. Március 23-án fellépett a budapesti
Kossuth téren tartott Koncert a Köztársaságért rendezvényen. Májusban három
előadásból álló koncert-sorozatot tartott az Erkel Színházban.
2003. április 25-én az új Budapest Sportarénában rendhagyó koncertet tartott
Vásáry Tamás vezényletével a Magyar Rádió Szimfonikus Zenekarának kíséretében.
2004. március 18-án és 19-én Örömzene címen Zorán és Barátai koncerteztek a
Vígszínházban. A dupla koncert vendége volt: Presser Gábor, Somló Tamás, Kern
András, Gerendás Péter, Auth Csilla, Lantos Zoltán és Péter János. 2004 végén
megjelent a Körben című mini album. 2005 áprilisában újabb telt házas koncertet
adott a Budapest Sportarénában. Augusztusban a Veszprémi Ünnepi Játékokon
balett művészek és színművészek előadták Zorán élő koncertjére készült, Volt
egy
tánc című táncjátékot. 2005 végére platinalemez lett a Koncert a Budapest
Sportarénában című koncert DVD. 2005-ben munkásságát a Magyar Köztársasági
Érdemrend középkeresztjével ismerték el. 2006. március 15-én Zorán
Kossuth-díjat kapott. Március végén a Kecskeméti Tavaszi Fesztiválon bemutatták
a veszprémi
Pannon Várszínház Volt egy tánc című produkcióját. 2006 őszére a Közös
szavakból című szóló-album aranylemez lett. Zorán december 7-én Prima
Primissima-díjban
részesült.
Zorán 2007-ben, 2008-ban és 2009-ben is folytatta a már hagyományossá váló
országjáró tavaszi és őszi turnékat. 2008 óta a turnék keretében felkeresett
több erdélyi, felvidéki és vajdasági várost is, ahol telt házas koncerteket
adott. 2007 tavaszán a Budapest Sportcsarnokban 12 000 ember előtt a Harminc
című dalt együtt énekelte Presser Gáborral és Sztevanovity Dusánnal, valamint a
Ne várd a májust című dalt a szerzővel, Bródy Jánossal. 2008 őszén a
Dalok és mi címmel telt házas koncertet adott a Művészetek Palotájában, immáron
a
zenekarához tartozó Horváth Kornél, Sipeki Zoltán, Lattmann Béla, Kovács Péter
Kovax és Gyenge Lajos társaságában. 2009 tavaszán újabb koncertet adott a
Művészetek Palotájában, amit a nagy érdeklődésre való tekintettel egy
alkalommal meg kellett ismételnie. Zorán legújabb, A dalok és mi című koncert
DVD-je a
2009-es Fonogram – Magyar Zenei Díj győztese lett az Év hazai DVD-je
kategóriában. Legújabb, 2 CD-t magában fogalaló válogatás albumát - a 34 dalt -
hatalmas közönségérdeklődés övezi, ezt mi sem bizonyítja jobban, mint
az, hogy a válogatás CD 2009 decemberében Aranylemez lett, 2010 decembere óta
pedig már
Platinalemez.
2011 októberében jelent meg új lemeze Körtánc – Kóló címen, amely 2012 tavaszán
platinalemez lett[5], és amellyel zeneileg némileg visszatért szerb
gyökereihez. (A kóló egy délszláv táncfajta. Az album címadó dalában hallható ez
a
jelentőségteljes versszak: "Amott jöttem én a földre / Itt maradtam
mindörökre / Megszerettem, amit kaptam / Szívem ide láncol".) 2013-ban
Aranylemezt vehetett
át az Aréna 2011 című albumáért.[6]
--------------------
Metro együttes - Smaragd
Mi fáj
Gyémánt és arany - Zorán
Fehér sziklák
Nyomom a gázt
Jó szórakozást! :)
Zorán - Kóló
Előadó:Zorán
Album:Aréna 2011
Megjelenés:2012
Szövegírók:Sztevanovity Dusán
Amott jöttem én a földre
Itt maradtam mindörökre Megszerettem, amit kaptam Szívem ide láncol Néha el is fenekeltek Megöleltek, felemeltek Barátomnak azt fogadtam Aki velem táncol
Voltam én már jöttment, mindenféle
szerzet
Az egyik jelző megsebzett, a másik örömet szerzett Akármilyen nyelven értenek a szentek Valahogy a végén majdcsak eltemetnek
Itt teremnek a szép lányok
Mindegyiknek megbocsátok Hadd üljön a más ölébe Ha a kedve tartja
Fiamat a legszebb adta
A lányomnak is szép az anyja És ha mégis más az apja Hát a lelke rajta
Voltam én már jöttment, mindenféle
szerzet
Az egyik jelző megsebzett, a másik örömet szerzett Akármilyen nyelven értenek a szentek Valahogy a végén majdcsak eltemetnek
Nem tartozom senkinek se
Vagy ha mégis, elfelejtse Megkapja a túlvilágon Őrzi azt az ördög
Legyen vendég asztalomnál
Legyen nála jó nagy kanál Édesanyám tanította Amit beletöltök
Amikor a banda ezt a kólót játssza
Mosolyog az isten, közénk áll egy táncra Akármilyen nyelven beszélnek a szentek Lehet, hogy a végén ők is beneveznek
Amikor a banda ezt a kólót játssza
Mosolyog a jóisten, közénk áll egy táncra
Köszönöm az élményt..
**************************
9. FÜSTÖLGÉSEIM..
Véghelyi József:Tollfosztott szerelem...
Sokat, és sokszor
gondolkodtam azon, hogy ha újra kezdhetném az életemet vajon mit csinálnék
másképp. Mi az, amin feltétlenül változtatnék, és mi az ami úgy van jól, ahogy
van. Hasonló életkorú és tapasztalatú ismerőseimet is megkérdeztem erről a
dilemmáról, ha alkalmam adódott némi baráti beszélgetésre. Tudom, hogy
történelmietlen a felvetésem, mert hát az élet egyszeri és megismételhetetlen a
hozzánk hasonló földi halandók számára...
És mégis...
Sokáig azt hittem,
hogy csak kevesen gondolkodnak úgy, ahogy én, de tévedtem. Nevezetesen: néhány
dolgot másképp intéznék egy új életben, ha valamilyen különös kegy (vagy
bosszú...) lehetővé tenné számomra az életem újrakezdését. Ám az alapvető
konklúzió mégis csak úgy hangzik, hogy: ezzel a megélt és átélt tapasztalattal
a hátam mögött nem szeretném újrakezdeni az életemet. Ez természetesen nem
jelenti azt, hogy minden a legjobban (esetleg rosszabbul) alakult az elmúlt
hetven évben, de megbékéltem a sorsommal és elfogadom annak adományait.
Lehetett volna jobb is, de sokkal rosszabb is. Ami reálisan fontos lehet egy
ember életében, azt elértem! Talmi értékek csillogása sohasem vakított el,
mindig két lábbal álltam a földön.
Azt hiszem, mind a mai napig
tudom, hogy melyek az emberi élet legfontosabb princípiumai (alapelvei),
erkölcsi, magatartásbeli oszlopai, amelyeket követve nagy ostobaságokat nem
követ el az, aki betartja!
Minden ember mást
tart fontosnak, más értékrendet képvisel, és persze másként is gondolkodik.
Nyugodtan kijelenthetjük, hogy az emberek közötti alapvető különbség a
gondolkodásmódban keresendő. Az idevágó mondás szerint: minden a fejben dől
el...! Az emberrel veleszületett gondolkodásmód teszi az egyik egyént gazdaggá,
a másikat szegénnyé, a harmadikat alkoholistává, stb. Kinek mit szán a sors!
Kapálódzni persze lehet ellene, ám úgy gondolom, hogy hosszú távon a végzetünk
a determináló tényező! Vannak olyan feltételek az ember életében, amelyeken nem
tud, nem tudott változtatni, akármennyire is szeretett volna. Ilyen például az,
hogy hová születik, kik a rokonai, milyen egészségügyi állapotban jött a
világra, s egyáltalán milyen talentumokkal rendelkezik. Mégis úgy gondolom,
hogy ha szűk határokon belül is, de mégis van lehetőségünk befolyásolni
sorsunkat...!
Isten óvjon engem
attól, hogy bárkit is bármiről is kioktassak, de talán életem során szert
tettem akkora tapasztalatra, hogy belőlük levonhassak bizonyos általános
érvényű szentenciákat. Meglátásom szerint az emberi élet, a sors főbb
tartóoszlopai úgy is mondhattam volna, hogy fundamentumai három
témacsoport köré csoportosítható. Ezek:
a, Tanulási időszak
b,
Szakmai/foglalkozásbeli ismeretek elsajátítása
c, Párválasztás/ családalapítás
Ez a hármas
csoportosítás természetesen önkényes, más valaki másban lelte volna meg a
boldogulásának zálogát. Bár ez első kettő rokon stratégiának tűnik, mégis
alapvető különbségek vannak közöttük. A tanulási időszak legintenzívebb
korszaka a gyerekkor, illetve a fiatal felnőtt évek. Egyébként pedig
egész életünk során tanulunk, ha nem is egyforma intenzitással. A szakmai
életünket inkább a gyerek- és felnőttkor határán kezdhetjük el. Tapasztalatom
szerint a szakmai naprakészség megerősítése szintén egy életen át végigkísér
minket, de az idős kor megjelenésével intenzitása meredeken csökken.
Akadnak olyanok is,
akik ezt az egészet zagyvaságnak tekintik. Hát lelkük rajta...! Ezekből lesznek
a percemberek, a sodródók, akik szerint mindig mások a hibásak, vagy sok
esetben egyszerűen csak várják a szájukba repülő sült galambot...! Szánalomra
méltó szerencsétlen egyedek. A többség szerencsére tudja, hogy nincsenek repülő
sült galambok, mint ahogy a boldogság kék madara sem kelt még ki a tojásából,
és bizony az életben mindenért, de mindenért keményen meg kell dolgozni. Van
akinek könnyebb, és még többen vannak, akiknek ez nehezebben sikerül, de hát ez
az emberi sors velejárója. Madách Imre : Az ember tragédiája című drámai
költeményéből az egyik legismertebb sora szerint:
A célt, tudom, még százszor el nem
érem.
Mit sem tesz. A cél voltakép mi is?
A cél, megszűnte a dicső csatának, A cél halál, az élet küzdelem, S az ember célja e küzdés maga.
/Ádám az Űrben (XIII. szín)/
Igen, az életünk erről szól. Az első
perctől az utolsóig. Bizony nem mindegy, hogy a küzdelmeinket mennyi energiával
végezzük. Sikeresek leszünk-e vagy sem. Jól szervezzük-e meg életünket, jut-e
elegendő idő és energia tanulásra, szórakozásra, családalapításra. Fiatalabb
életünkben készülünk-e a felnőtt korra. Egy bölcselet szerint az okos ember már
gyermekkorában készül a nyugdíjas éveire...! Megfontolandó intelem!
Nem tudom, és nem is
akarom megváltani a világot. Ez idáig még senkinek sem sikerült. Mindenkinek
elég a saját terhe, csak becsülettel hordozza is azt, nem illik mások vállára
áttenni. Azt tartják a hívő emberek, hogy Isten minden ember vállára akkora
keresztet tesz, amit el tud viselni. Közel négy évtizedet tanítottam egy
szakközépiskolában, tehát pontosan tudom, hogy mi a jelentősége a tanulásnak és
a szakmai képesítés megszerzésének. Az igazi tanár egész életében tanár marad,
amíg csak él...Szeretném élettapasztalataimat átadni azoknak, akik fontosnak
tartják azt elolvasni és megfogadni.
Ennek a cikknek a címe
sejteti azt, hogy néhány gondolatot szeretnék a párválasztás/ családalapítással
kapcsolatos gondolatot közzétenni. Miért pont a harmadik témával foglalkozom,
amikor az első kettő is hasonló fajsúlyú? Igaz. Mindegyik alapvető az életben,
de talán azért, mert életünk meghatározó évtizedeit társas lényként,
párkapcsolatban, jobbik esetben házasságban éljük le: jóban rosszban...!
Kedvező esetben ezek az évek két-három emberöltőt is kitesznek! Hogy lehet
ennyi évtizedet békességben, szeretetben leélni? No, hát ez a nagy kérdés...!
Összeszedem a bátorságomat, és megpróbálok erre a legjobb tudásom szerint
válaszolni.
Előre bocsátom: nincs
nálam a bölcsek köve, és sohasem is volt! A kérdés megválaszolásának a
bátorságát az a közel negyvenöt év hitelesíti, amelyet a jelenlegi - és első -
feleségemmel együtt eltöltöttünk - ahogy fentebb írtam - jóban és rosszban.
Abban is biztos vagyok, hogyha valaki végigolvassa mondandómat, akkor a
fiatalabb generáció bosszankodva állapítja meg, hogy ez a vén bolond egy
generációs kövület, és azt sem tudja, hogy mi történik ma a világban...! Ám az
idősebb generáció pontosan tudni, és érteni fogja a lényegét. A
stílusomból következik, hogy gyakran cinikusan fogalmazok, ezért előre is
elnézést kérek az olvasóktól. De tapasztalatból tudom, hogy ez a stílus mindig
mélyebb nyomot hagy a lelkekben, s ezáltal mondanivalóm rögzülése talán a
későbbiekben is segítségül szolgálhat...!
******************************
Párválasztás/ család alapítás.
"Amor omnia
vincit" , a szerelem mindent legyőz, már ha van mit és főleg kit...?! A
többség azt hiszi, hogy a boldogság alanyi jogon jár neki. Hát nem, nem jár! A
szerelemért, és a boldogságért is meg kell
dolgozni. Ezeknek az érzéseknek a kikövetelését nem lehet törvényekben
előírni, és ami az élet nagy igazsága: az igazi szerelmet, és boldogságot
pénzért sem lehet megvenni. Ugyanis ha így lenne, akkor minden településen
lenne egy "Szerelem shop - Multi Plaza".
Hát ha nem, nem! Fájdalom, de
a boldogságot ki kell érdemelni! Tovább megyek: napról napra tenni kell érte.
Hűha...Most ki fogott meg kit...?
Tudom, hogy közhelynek
tűnik, de az én generációm és az utánunk jövő néhány évtized szülöttei még más
érzelmi közegben szocializálódtak. Számítástechnika, informatika és egyéb
digitális szerkezetek messze elkerültek minket: kénytelenek voltunk beszélgetni
egymással, leveleket írni, személyesen elmenni a randira. Ha rokonainkat
akartuk látni, akkor elutaztunk hozzájuk, és nem intéztük el a rokoni
összetartozást egy SMS-el, esetleg Web-kamerával. Bár megengedem, hogy nagy
távolság esetén ezeknek az eszközöknek a használata.
A mai eszközök tényleg sokat
segítenek az adatáramlásban, viszont semmi képen
nem segíti elő a társas
együttlét varázsát. Ugyan, mondja már el valaki, hogy az okostelefonok
nyomogatása elárulja-e a kedves illatát, bőrének selymét, szép szemének
csábítását...? Egyáltalán, a vele való találkozások kellemes borzongását? Nincs
az a fájlformátum, amelyik hűen visszaadná testének érintését, a lopott csókok
ízét...! A Kedves felé küldött mámorító szavak erejét. Testének
metakommunikációs jelzéseit!
Egyszóval: a szerelem
egy gyönyörű páva felékesített tollakkal! Illeg-billeg, felékesít,
kelleti magát. Ezek a legősibb ösztönök az élő világban.
Mint minden "modern"
társadalom atomizálódott, így a mienk is. Kezd elemeire szétesni. A lelkiség,
az emberi kapcsolatok fokozatosan kezdenek kiürülni. Még a kifejezések is
devalválódtak!
Csak néhány a
"kedvenceim" közül: ma már az évezredek óta a költők, zenészek,
festők, stb. által az imádotthoz címzett műveiből nem az érzések áradnak,
szavakban kifejezett virágcsokrok, hanem a kémia. Igen a kémia! Az az agyrém
kezd terjedni a médiában, hogy a szerelem, és a lelkiség csupán csak kémiai
vegyületek létrejötte az agyban! Hajlamos vagyok feltételezni azt, hogy aki
ilyeneket gondol, annak az agyában valójában egy vegyi üzem működik, amelynek a
terméke súlyos környezeti károsítással jár, mérgezi e társadalom lelki
szöveteit. Tényleg szükségünk van arra, hogy az egyik legemberibb, legtisztább
érzésünket leredukáljuk közönséges vegyi reakciók megjelölésére? Idáig talán
mégsem kéne süllyednünk!
Csodálatosan egyszerű és
primitív kifejezés a : vele járok, most Ő a barátom...! Amikor fiatalabb
voltam, tisztábbak voltak a szavak jelentései: udvaroltam, tettem a szépet,
rajongtam érte. Ebben az esetben pontosan lehetett tudni, hogy mi történik. Nem
volt maszatolás a szavakkal. Ha azt mondtam valakire, hogy vele járok, akkor az
azt jelentette, hogy együtt megyünk valahova, és szó sem volt semmiféle
szerelmi bonyodalomról. Ám, ha udvaroltam egy kislánynak, akkor nem vele
jártam, hanem tettem neki a szépet, kiválasztottamnak tekintetem ( legalább is
egy időre...), stb. Akármennyire is "modern" a világunk, abban
egészen biztos vagyok, hogy a leányok mai is ugyanúgy vágynak a kedves,
széptevő, simogató szavakra, mint évezredek óta bármikor. Itt szeretném
felhívni a lányok, asszonyok figyelmét arra, hogy ne dőljenek be a
tömegmédiából rájuk zúduló lelki mocsokáradatra! Nem kell mindenkivel az első
randi után hanyatt dőlni. Közreadok egy nagy titkot: lehet, hogy a fiú jól érzi
magát az aktus idejére egy ilyen ellenállás nélküli lánnyal, de abban is biztos
lehet, esze ágában sincs elvenni feleségül. Közönségesebb szavakkal: csupán
szexuális köpőcsészének tekintette a lányt!
Ebben az esetben is igaz a
megállapítás, hogy valódi, igaz értéke annak van, amiért meg kell dolgozni, és
ez a szerelemben is így van!
Összebútorozni. Ez egy
újszerű kifejezés, persze értem én, hogy mikor mondják ezt. Ehhez még különösebb
érzelmi kapcsolódás sem kell sok esetben, elegendő egy "kémiai"
reakció. Az igazsághoz tartozik az is - még ha nekem nem is tetszik -, hogy ez
a társas forma jelentheti a legolcsóbb, legdinamikusabb
partnerkapcsolatot. Ma ez a "trendy"...(!): nincs esküvő, nincs
válás, mindenki azt visz el, amit hozott, és ha nem tetszik a másik, hát
egyszerűen továbbáll. Gazdaságfilozófiai szempontból ügyes. Érzelmi, lelki
szempontból instabillá válhat. Még azt is megengedem, hogy sok magányos
embertársunk számára ez egy menekülési útvonal lehet. Amíg gyerek nincs ebből a
viszonyból, csak addig tekinthetjük két fél közös túlélési stratégiájának...!
Az összebútorozást akkor szokták használni, ha nem akarnak, vagy nem mernek a
felek egymás iránt felelősséget vállalni, ha átmenetinek tekintik a fennálló
állapotot: amilyen könnyen jöttem, hát olyan könnyen el is mehetek. Ez a
"praktikusság" szinte csábít a gyakori partnerváltásra, és ha
történetesen gyermek is van a kapcsolatban, akkor a szerencsétlennek
lehet akár három - négy apja/anyja is időközben...! No lám: a bőség
zavara...!
Jó esetben eltérő nemű
egyedeknél védhető az "összebútorozás" intézménye, amely végül is
követi a természet törvényeit...! Az azonos neműek vonzódása egymás iránt
viszont a szexuálpszichológiára tartozik, mint természetellenes deviancia.
.............................................
A véleményformálók közül
sokan állítják, hogy a válságok idejét éljük. Meglátásuk szerint a házasság
intézménye is ide tartozik. Ezek az eszmék főleg a liberális gondolkodók
szülöttjei. És tényleg: kaparjuk meg egy kicsit a családi hátterüket, s rögtön
kiderül, hogy a szüleik már gyerekkorukban elváltak, s ők maguk is három-négy
váláson már túl vannak. Hát az ő szempontjukból tényleg válságos a helyzetük.
Ám, ha nekik így jó, hát tegyenek kedvükre, de a társadalom nagyobbik részét ne
fertőzzék meg saját sikertelenségük hitelesítésével!
A házasság intézménye
évezredes kultúrák eredménye, és semmi sem indokolja annak szétverését. Nem azt
állítom, hogy más formátumban nem lehet boldog az ember, de azt igen, hogy
a házasság jelenti ez idáig a legstabilabb formát a társadalom
szempontjából
Már hallani is vélem az
ellenreakciókat, hogy nagyon sok a válás, a veszekedés, sok esetben a
tettlegesség, s akkor meg minek az egész...? Ha tényleg ez a helyzet alakul ki,
akkor az a házasság tényleg rossz, és akkor váljanak is el! No, de miért is
alakult ki ez a helyzet, miért is romlott meg egy kapcsolat. Nem hiszek az
egyedüliségben: mindét fél hibás ekkor! Igen, igen: mindkét fél! Sokan szeretik
magukat egyedüli áldozatnak feltüntetni, pedig hát kettőn áll a vásár!
Végül most jött el az a
pillanat, amikor segítségül hívhatom a hetven évem alatt felgyülemlett
tapasztalataimat annak érdekében, hogy a párválasztással és a házassággal
kapcsolatos legfontosabb észrevételeimet közzé adjam. A legapróbb mozzanatokra
természetesen nem tudok kitérni, de kérem minden olvasómat, hogy a saját -
esetleg eltérő - meglátásaival egészítse ki az itt leírtakat. Hiszen minden
élet és sors más, a mindent tudás hatalma - ha van ilyen - nem minket illet...!
..........................................
Ki legyen a párom?
Alapkérdés. Egy jól-rosszul
megválasztott társ egész további életedet eldöntheti. Mindkét nemre igaz az,
hogy nem a legszebbel, legokosabbal, leggazdagabbal, stb. kösd össze az
életedet, hanem a számodra legmegfelelőbbel!
Ez kardinális kérdés.
Sohase feledd el, hogy a szépnél van
még szebb, és persze nálad is van szebb is, jobb is! Hát akkor hol a vége a
válogatásoknak? Keresd meg azt az egyént, aki a lehetőségek közül a
legmegfelelőbb neked.
A testi adottságok fontosak, de az
idő a szépséget erodálja. A lélek, a jóság, a szelídség többnyire állandó. Egy
skót bölcselet szerint:...fiatalember a házasság előtt jól nyisd ki a szemed,
utána pedig félig csukd be!...
Hát erre való az udvarlás
(udvaroltatás) időszaka. A gyerekkoromban teljesen normális volt, hogy a férfi
néhány évig tette a szépet a hölgynek, és amikor már minden fontos kérdésre
kielégítő választ kapott, akkor jöhetett a lánykérés.
Nagyon fontos lehet:
valószínűsíthetően akkor jó és tartós egy kapcsolat, ha azonos testi, lelki,
anyagi értékek cseréjén alapul a házasság! Akármelyik ezek közül durván eltér,
ott borítékolható a kudarc, az idő előtti válás. Tanulhatunk a latinoktól:..."similis
simile gaudet", vagyis a hasonló a hasonlónak örül. Hogy egyik fél se
szégyellje a másikat, akkor bizony illik megfogadni ezt a tanácsot!
Tudom, Te majd változtatsz ezen, megmutatod a világnak, hogy egy náladnál
sokkal szegényebb/gazdagabb emberrel is boldogan fogsz élni. Neked talán még
érettségid sincs, de majd elveszel/ hozzámész egy diplomás valakihez, akivel
boldog lehetsz...
Ne álltasd magad, néhány évig talán
működik a dolog, de aztán hamarosan jönnek a gondok: lesz majd olyan alkalom,
amikor a fejedhez vágják, hogy műveletlen, csóró lúzer vagy. A megalázás mindig
mély sebet üt az ember lelkén. Nincs erre szükséged...! Az udvarlási időszak
arra szolgál, hogy a választottadat kiismerd a családi-baráti hátterével
együtt. Figyeld meg jól, hogy miként beszél szüleivel, barátaival, milyen
rendet tart környezetében. Nagy valószínűséggel veled is hasonló módon fog
viselkedni, mert sikerülhet hosszabb-rövidebb ideig megjátszania magát, de
hosszú távon előbújik belőle a valódi énje...! Sajnos a nők szoktak inkább
beleesni abba a hibába, hogy majd ők megváltoztatják, "jó útra"
terelik a "pasijuk" kedvezőtlen tulajdonságait. Naivitás. Komoly
testi-lelki traumának kell bekövetkeznie ahhoz, hogy az alapvető
jellemtulajdonságok valamennyire is változzanak!
Hölgyeim - bár akármennyire is
fájdalmas - ez e felismerés rátok is vonatkozik: a házasság előtt szépnek,
takarosnak, tán még háziasaknak is mutatkozhattok, de az esküvőt követő néhány
éven belül kezd halványulni a smink, imitt-amott pattogzik a zománc, s csacsogó
ajkatokból egyre gyakrabban tör elő a hárpiákra jellemző mondatfűzér...!
Szomorú.
Ez valahol rendben is volna. A károk
minimalizására tehát azt tudom javasolni, hogy az esküvő előtt jól nyisd ki a
szemed, utána pedig félig csukd be. Soha se feledd: Te sem vagy tökéletes...!
Esküvő után
Egy mondás szerint:...a házasság ott
kezdődik, ahol az operett végződik!..Micsoda bölcselet, feltétlenül fontoljuk
meg ezt is! Mások pedig azt tartják, hogy amíg valaki fülig szerelmes, addig
még ne házasodjon, mert a szerelem vakká tesz, és a legnyilvánvalóbb
tényeket, jeleket sem veszi észre, hiába is duruzsolja a fülébe a
környezete, és a persze mindig "segítőkész jóakarói"!
Tanuljunk Petőfitől:
A szerelem, a szerelem...
A szerelem, a szerelem,
A szerelem sötét verem; Beleestem, benne vagyok, Nem láthatok, nem hallhatok.
.
.
Édesapám, édesanyám,
Ne bízzatok most semmit rám, Nézzétek el, ha hibázok ? Tudom is én, mit csinálok!
Óh, sokféle házasság
létezik: szerelmi-házasság, érdek-házasság, kényszer- házasság, látszat
házasság, stb. Már megszokhattuk, hogy ezek között nincs éles határ, sőt azt is
megengedem, hogy az egyes kategóriák között átfedések lehetnek. Őszintén
bevallom, hogy én csak a szerelmi házasságról tudok kompetensen beszélni. A
többiről legfeljebb csak elképzeléseim vannak. Mivel nem vagyunk egyformák, így
ki-ki eltérően szeretné leélni az életét: egyesek eleve magányra vannak ítélve,
mások pedig társas kapcsolatban keresik a boldogulásukat.
No, hát akkor uccu neki -
miután jól kinyitottuk a szemünk -, közösen beszéljük meg, hogy mikor legyen az
esküvő, és kit hívjunk meg. Ezek gyakran nagyon kényes beszélgetések a felek
között, tekinthető ez az első komolyabb kompromisszum-keresésnek. A gond mindig
abból adódik, hogy át kell értékelni mindkét félnek a birtokos névmások
használatát. Az enyém-tied helyett keményen belép e mienk, és ez most már
- jó esetben - így is fog maradni. Az önzés komolyan mérgezi a pár kapcsolatát:
diszharmóniához vezet, nagyon gyorsan erodál. Egyszerűen tudomásul kell venni
mindkét félnek, hogy a társamnak is van családja, nem csak nekem. Lehet persze
nem szeretni a másik rokonságát, baráti körét, de amikor az anyakönyvelő/pap
előtt kimondtad az igent, akkor ez rájuk is vonatkozik...! Egyébként pedig a
kimondott igen egyben sok mindenre nézve nemet is jelent. Természetesen ne add
fel önmagad, hobbyidat, barátaidat, csak fogjál vissza a lendületből, és
feltétlenül beszéld meg a társaddal: a külön utak ideje lejárt.
Általános érvénnyel kezelendő
az a megállapítás, miszerint: ...akkor jó egy házasság, ha mindkét fél azt
nézi, hogy mi a jó a másiknak!...És ezt vedd komolyan!
A gondok..., jaj azok jönnek
csőstől is, nem kell azokat mesterségesen generálni. A mézes hetek ideje
elillan, a megkezdődik az életen át tartó szürke hétköznapok taposómalma. Ennek
ellenére tudományosan igazolt, hogy a házasságban élők tovább élnek...(!), s
nem csak tovább élnek, hanem egészségi állapotuk is kedvezőbb. Olyan évtizedek
következnek, amikor a szemünket félig - néha egészen - csukjuk be: nem kell
mindent észrevenni, egyáltalán nem kell mindent szóvá tenni. Egy felesleges
vita csak viszi az energiánkat. Ha jól sáfárkodunk az érzelmi energiánkkal,
akkor szép lassan, észrevétlenül, a szerelem érzelmi vihara kellemes
szeretet-szellővé szélidül. Azt szoktam mondani, hogy a szerelem
összehozza a fiút és a lányt, a szeretet pedig összetartja őket egy
életen át...
A szex az élet egyik fontos
örömforrása, és az élet"generálója", mert ez által tudjuk magunkat
reprodukálni. Ám mégis óva intenék mindenkit a tekintetben, hogy
túldimenzionálja fontosságát. Fontos, hogy mindkét fél jól érezze magát a
testiségben. Figyeljünk a társunk igényeire is, a szex közös társasjáték, és
nem olyan, mint a:...ki nevet a végén!?... Sohase zsaroljuk társunkat az aktus
megvonásával - legalább is hosszabb ideig -, mert ha kicsit gyengébb a jelleme,
hát könnyen vigasztalódhat mással, és máris kész az örök harag. Ha nem sikerül
otthon jóllakni, hát majd másnál sikerül...! Albérletem idős házinénije mondta
egyszer nekem:.."ha nappal veszekednek is a feleségével, az ágyban ki kell
békülniük!... Bölcs tanácsnak bizonyult!
A boldogságunk főleg tőlünk is
függ. Néha-néha lehet látni séta közben idős nénit és bácsit, akik kézen fogva
mennek a dolguk után, szemmel láthatóan még mindig szeretik egymást.
Ötven-hatvan éve élnek együtt
örömben-bánatban, és az is gyakori, ha egyikük visszatér Teremtőjéhez, akkor
rövidesen követi őt a másik is...Ők tudtak valamit, ami után a mai ember csak
vágyakozik. Ne csak vágyakozzunk, tegyünk is érte! Mit is? Éppen erről szól ez
az írás...!
Tudom, hogy a mai élet
nem kedvez sok mindennek, túlságosan elanyagiasodott a világ, mindent a profit,
a haszon szemszögéből néznek. Hogy a fiatalok már-már az interneten keresztül
keresik az igazit, lemondva a társkeresés, párválasztás semmihez sem fogható
izgalmáról. Még azt is el tudom képzelni, hogy rövidesen a szerelmi izgalmat
orvosi receptre, injekció formában is lehet igényelni, hiszen a szerelem csak
kémia! Nemde? Sajnálom őket.
Hagyjuk tehát, hogy a szerelem
pávája had ékeskedjen, ne huzigáljuk ki a tollait, mert rövid idő elteltével
azt vesszük észre, hogy egy lecsupaszított torzó marad csak nekünk...
|
**************************
10. KIÁLLÍTÁSON
EGY SZOBOR BEMUTATKOZIK A TERROR
HÁZÁBAN
ILOSVAY GUSZTÁV ALKOTÁSA
Kedves mindannyian, barátaim,
rokonaim, kollégáim.
Számomra ez egy nagy pillanat.
DebÜtál a szobrom, amit vagy két és fél éve alkottam 1956 emlékére.
Kemény téma, kemény mondanivaló., és így utólag meg kell mondanom ........nem
tartottam vissza magam.
Ez nem egy politikailag korrekt szobor. Ez mi Magyarok vagyunk a 20-dik század forgatagában . Történetünk Közép Európában egyedül álló. Nincs még egy olyan nemzet, amely annyit vesztett és annyit szenvedett mint mi a Kárpát- medencében, Európát védve , s sokszor túlerő ellenében. Az elmúlt 70-év keményen rányomta bélyegét nemzetünkre, lelkivilágunkra, kedélyünkre, életformánkra.
Most , hogy a szobrot február 24-27 között a Kommunizmus áldozatainak emlékére rendezett kiállítás keretén belül mutatják be először a Terror Házában, így méltó helyére került. . Remélem aki elmegy és szembesül a " HUNGARY 1956 " alkotással az átérzi történelmünket, és fejet hajt a terror ártatlan áldozatai előtt, a megszámlálhatatlan édesanya és meg nem született gyermek előtt.
Kérem vidd el barátodat , rokonaidat
,gyermekeidet, fogd meg kezüket, szeresd őket . Mondd el, hogy ez a mi
történetünk. s min ennek dacára itt vagyunk , alkotunk, élünk , szeretünk ,
dolgozunk. Isten segedelmével mindennek dacára megmaradunk.
Szeretettel Guszti
UI: Ne feledd Mária országa vagyunk
.....................................................
AUSZTRÁLIÁBÓL JELENTKEZEM...
NŐNAPI VERS
Elhangzott a Nőnapi adásban NAGY VENDEL (2015 03 08)
ILOSVAY GUSZTÁV ÉS ILOSVAY EGYED KATALIN
www.nagyvendel.comxa.com/lejatsz.php?hang=nonapodra
**************************
11. ÜLTETTEM DIÓFÁT..
NAGY VENDEL: UNOKÁS VERSEK..
JÁTÉK AZ ÉLET
Papa játszunk!
Gyere játszani.
Tudsz játékot?
Tudok is,
![](./2015_03_files/Vendi+szaval.jpg)
De legjobb játék az:
Elbújtam!
Keress meg!
S én benne vagyok.
Fölfele nézek,
Fejemet forgatom
Ő lábamnál guggol
Huncutul.
Szemeit kezével takarja.
Papa!
Ne fönt keress!
Itt vagyok lent!
S én könnyezve
Lehajolok érte.
Megvagy Babám!
Itt van egy
Pici lány.
2012.
MEGJEGYZÉS: Játék kettő éves
Alexa unokámmal.
................................................
ÜLTETTEM FÁKAT
Ültettem fákat
Kertembe hármat.
Hajtottak ágat
Eddig már hármat.
Az unokákat.
Álltak napfényben,
Izzasztó délben.
Álltak hűs szélben,
Álltak viharban,
Álltak a fényben.
Egyre magasabban,
Sudáran, szépen.
Néha egy ágacska letörött,
Összeszedtem őket
Könnyeim között.
Öntöztem vízzel,
Szivárvány színnel
A napsugártól
Ragyogó színben
Gyöngyen gyöngyözött.
Repeső lelkem
Ősi szeretetbe
Öltözött.
Mindaddig míg
Fáradt testem Ruzsamájba
El nem költözött.
2012 12 23
..........................................................
IMA AZ UNOKÁIMÉRT.
Uram,
Ki látod könnyes arcom
Őszintén vívódó belső harcom,
Féltőn szerető rejtett aggódásom
Óvd meg őket , a gyerekeket,
Erősítsd meg bennem a szeretetet.
S tebenned a hitem,
Ki fiadat is engedted hóhér kezére adni,
Értünk bűnösökért kereszten meghalni.
Ártatlan gyermekeknek tiszta lelket hagyni,
Szép fehér galambjaim boldogságra adni.
Arcotokat ezüst fényben látom,
Hagyom, kezetek simításától
Aranyköddé váljon.
Alexa,Bianka és Dávid,
Lelkem boldogságai,
Őrangyalok serege
Őket vigyázza.
Isteni kegyelmed
Testük védelmezze.
Óvd meg őket Uram,
Minden bútól, bajtól
A rájuk acsarkodó gonoszoktól,
S háládatos szívvel
Téged dicsőítlek míg élek
Amíg létezel,
Ragyogjon fényességed,
Az idők végezetéig.
Ámen Domine.
Úgy legyen Uram.
Mindörökre.
2013.07.13.
**************************
12. KREATIVITÁSUNK AD ERŐT
GERENCSÉR HAJNALKA - FONALGRAFIKA
Kedves Olvasóink!
A mostani újságban ismét 2 alkotást
készítünk ezzel a technikával.
Szükségünk lesz egy kb 15 x 20 cm –
es hungarocell táblára,
különböző árnyalatú varrócérnákra, cellux ragasztóra,
vékony, hegyes, kis lyukú varrótűre, 4 db gombostűre,ollóra, géppapírra,
valamint az alapanyagra, amely műszaki rajzlap és színes karton
különböző árnyalatú varrócérnákra, cellux ragasztóra,
vékony, hegyes, kis lyukú varrótűre, 4 db gombostűre,ollóra, géppapírra,
valamint az alapanyagra, amely műszaki rajzlap és színes karton
Az 1. munkánk egy húsvéti képeslap.
Az ideális méret egy álló képeslaphoz 10,5 cm x 15 cm nagyságú fehér műszaki rajzlap. Erre kerül a megfonalgrafikázott képeslap, ami körben 1 -1 cm-rel lehet kisebb, tehát 8,5 x13 cm. A minta alapján kilyukasztjuk az öltések helyét. A tojás kerületén levő 6 - 6 pontot 1-1 a tojás belsejében levő ponttal kötjük össze úgy, hogy az előző csoport utolsó tagja a következő csoport első tagja is. Piros alapon fehér öltéssel a legmutatósabb, de gyakorlatilag minden szép színösszeállításban elkészíthető. A színét Önökre bízom. Lehet cérnával és gyöngyfonallal egyaránt varrni. Egy színnel dolgozunk. A számítógép segítségével a kívánt nagyságra nagyítás után előkészülünk.
Az ideális méret egy álló képeslaphoz 10,5 cm x 15 cm nagyságú fehér műszaki rajzlap. Erre kerül a megfonalgrafikázott képeslap, ami körben 1 -1 cm-rel lehet kisebb, tehát 8,5 x13 cm. A minta alapján kilyukasztjuk az öltések helyét. A tojás kerületén levő 6 - 6 pontot 1-1 a tojás belsejében levő ponttal kötjük össze úgy, hogy az előző csoport utolsó tagja a következő csoport első tagja is. Piros alapon fehér öltéssel a legmutatósabb, de gyakorlatilag minden szép színösszeállításban elkészíthető. A színét Önökre bízom. Lehet cérnával és gyöngyfonallal egyaránt varrni. Egy színnel dolgozunk. A számítógép segítségével a kívánt nagyságra nagyítás után előkészülünk.
Először a sablont lefénymásoljuk,
vagy a számítógép monitorára fektetett papírlapra átmásoljuk. A hungarocellre
rátesszük a kartonpapírt, majd a sablont, amin a kilyukasztandó pöttyöket
látjuk. 4 ponton gombostűvel rögzítjük a mintát, hogy el ne mozduljon szurkálás
közben, de ez a 4 pont a minta része kell, hogy legyen, mert különben az
eredeti mintán is megjelenik ez a 4 pötty. Kiböködjük egy gombostű
segítségével.
Miután átkerülnek e pettyek az
eredeti kartonra, tapintással is érezhető, hogy melyik lesz a színe, ahol sima
a felület, a hátulja pedig, ahol rücskös a böködés által. 1 szálasan befűzzük a
tűbe a cérnát, és ügyelve arra, hogy soha ne a lyukra kerüljön a ragasztó,
cellux darabkával rögzítjük a cérna végét. A rajz alapján dolgozunk.
Munka közben legyen előttünk a készítendő munkánk mintája. Ha elfogy a cérna,
akkor az új cérnánkkal együtt is rögzíthetjük. Ügyeljünk arra, hogy a minta
belsejében legyenek a ragasztott felületek.
A következő motívum egy
kacskaringó, amely későbbi munkánk során számtalan alkalomkor válik hasznunkra.
Műszaki rajzlapon a tanult módon
kiböködjük a kacskaringót, majd egy színű fonallal elkészítjük. Az 1.
pontot a 6. ponttal kötjük össze, átöltünk a minta hátulján a 7. pontba,
majd a munka színén a 2. pontba öltünk. Ezt az elvet követve haladunk az utolsó
pontig.
A második munkánk egy könyvjelző.
Ehhez egy 6 x 21 cm-es a virág
színével megegyező színes kartonra és egy 5 x 20 cm-es fehér műszaki kartonra
lesz szükségünk. A könyvjelző felső részére kerül a minta, de akár két motívum
is kerülhet a munkánkra. A kacskaringó mintát az előbb begyakoroltuk, íme egy
kiváló alkalom, hogy ezt alkalmazzuk. Zöld színnel készítjük, hiszen ez
jelképezi a virág száát, levelét. A virág 5 db szív alakú sziromból áll,
melyeket egy féle - tetszőleges színnel kell elkészítenünk pl. narancs, piros,
ciklámen, borgó, kék, lila stb legyen. A szirom 14 pontból áll. Az 1. pontot a
8. ponttal kötjük össze, a 9. pontot a 2.-kal, a 3. pontot a 10.-kel, a 11.
pontot a 4. ponttal, az 5. pontot a 12. - kel. a 13. pontot a 6. ponttal, és a
7. pontot a 14. ponttal.
A virág közepe citromsárga fonallal
készüljön. Az első pontot a hatodik ponttal, a hetedik pontot a másodikkal, a
harmadikat a nyolcadikkal, a kilencediket a negyedikkel és az ötödik pontot a
tizedik ponttal kötjük össze.
Jó munkát kívánok! Gerencsér
Hajnalka
**************************
13.VERSRŐL VERSRE
ADAMECZ LÁSZLÓ: A GONDOLAT SZABADSÁGA
Vajon szárnyalhat e minden gondolat,
vajon hozzád jut akár egy pillanat,
vajon hegyen, tengeren át megérint,
vajon a távolság érzéseim elfedi?
Mert vannak köztük olyanok is,
melyek nem repülnek, de marnak,
vívódásaim talán sírig kísérnek,
nem szólok, mert kárognék mint
varjak.
A lenyelt bántások, vádak,
a ki nem mondott szavak,
emésztik bensőmet régen,
lázadok, mert ez lesz a végem.
Ó gondolat, nőj valósággá,
segíts, hogy kiáltsam világgá,
elég volt nyelni sokak mocskát,
csendre vágyom, lássam a napocskát.
-----------------------------------------------------
Adamecz László
+36/70- 235- 2733
http://lelekmuzsikusok.googlepages.com
Tatabánya, Léleksegítő alapitvány
www.leleksegito.hu
+36/70- 235- 2733
http://lelekmuzsikusok.googlepages.com
Tatabánya, Léleksegítő alapitvány
www.leleksegito.hu
…………………………………...
NAGY VENDEL: A SZÉPSÉG MARADÉKA
Szép fogsorom megkopott,
Mely gyöngysorként ragyogott
Valamikor, csábítón
Szőke hajam kihullott,
Ritka mint régenMely gyöngysorként ragyogott
Valamikor, csábítón
Szőke hajam kihullott,
A cirkusz kerítése volt
A vásártéren egykoron
Szemeimnek kékje
Elhalványodott
Homokórámon a perc
Hamar lecsorgott,
Lábam lassult
Messze futamodván
Csupán a szívem ver még
Csilingelve üllőjén,
S össze, vissza kalapál.
Csak emlékeimben vagyok még
Ifjú Titán
De a Titanic is
Rég elsüllyedt már.
Ritkábban fordulok meg
A dámák után
S nem vitázom senkivel
Az első éjszaka jogán.
Kishitűségből talán?
2015. 02.16.
...............................................
BÍRÓ MELINDA: BAJBAN A VILÁG
Bajban a lélek
térdre rogy a test
kezek imába fonódnak
szemek égre néznek
kéred Istent
mentsen meg téged
ki, akkor hiszel
mikor elárulnak
mikor késik a holnap
mikor az ágy magához
láncol
térdre rogysz
átjár a fájdalom
álarcok esnek le
tekintetek földet
sepernek
a tegnap szavát
elfelejtik
a lelkeket összegyűrik
ők, mikor rogynak térdre?
mikor néznek a szemekbe?
de lesz holnap
és lesz számvetés
és lészen büntetés
bajban a világ
ölni tudnak a szavak
ruháink alatt
a test, betegesen sorvad
hiányzik a lélek
mi értéket adott
testnek, embernek
szíveket hozott olykor közelebb
bajban a lélek
térdre rogy a test
kezek imába fonódnak
szemek égre néznek
mindenki meglátja majd
az Istent
2015.02.06.
......................................
MEZŐSI GYÖRGY MIKLÓS: ÉLTET, MESÉL A KARNEVÁL
Sohase' fél,
Vidáman él.
Oszlik a dér,
Múlik a tél.
Zeneszó száll,
Farsangi bál.
Ki táncba jár,
Párra talál.
A szem ítél.
A szív remél.
Szép lányt lekér.
Felforr a vér.
Forralt bor vár,
Ott forogsz már,
Nem bánt halál,
Nincs, ami fáj.
Kint hideg szél,
Hó és fagy ér.
Eltévedtél?
Bent nincs veszély.
Elfáradtál,
Pihenni kár?
Zsong a határ,
A Karnevál.
Gödöllő, 2015. február 16.
...................................................
FELLNER ISTVÁN: MÁS LETTEM... /más lettem?/ ...
más lettem
e pár nap megnevelt,
nem mérem már az időt,
csak a ma kell -
nem a holnapok, s a múlt,
más lettem -
tán felnőttem,
tűnt a gyermeki ábránd,
szemembe nézett a sors,
lettem felnőtt akkor
mikor - gyermekként -
nevetve mosolyra fakasztva -
kényeztetett életem,
más lettem tán komolyabb,
nem játszom többet,
nem dobálom a szavakat,
mondatok fontoltak,
megfontoltak,
még remeg a toll,
és futnak az írás jelek,
de remélem tudom -
mit miért teszek,
más lettem -
s remélem nem rosszabb,
csak többet érnek azok kik szólnak,
többet értek, s hogy vagytok,
már megérte,
ha az írott szabályt, oly sokszor
átléptem,
lesz még szebb
vagy gazdagabb, kinek kinek,
nekem ez is elég -
mit adott, hozott,
a szó, és értelem...
2013. december
............................................
CSOMOR HENRIETT: BÉKÉBEN SZUNNYADOK
Ha majd egyszer nem
leszek...
Kérlek, édesanyám,
zöldellő dombtetőn
szórd szét hamvaim.
Itt nyugodjak örökre!
Ne sírj, inkább emlékezz,
mint mondtam tenéked.
Itt voltam szabad, s
boldog az örök természetben,
hol senki se látott, s a
fák magukhoz
öleltek, kis madarak
dalára bánatom
feledtem.
Hidd el édesanyám,
jobb, hogy én hagylak
itt előbb. Csak szenvednék
nélküled. Az örök
életben majd várlak
ölelő karokkal.
Olyan szeretettel,
mint, ahogy te
vártál engemet mikor
megszületem.
Nem tudom,
emlékezni fogok-e
a lelkemmel, a zöld
lombú fákra, a kékellő
égboltra, fehér fodros
felhőkre. Vagy velem
együtt ez is elvész majd?
De a lágy
szellő simogató érzése
biztosan megmarad.
Mikor a lágy szellő
fuvallata átsuhan
a kelő hajnalon,
én simogatlak,
s fájó keserű
könnyeidet szárítom.
Csak légy nyugodt!
Én már békében
szunnyadok
az örök természet
ölelésében.
2015. február 22.
........................................................
DOMBI TINÓDY LÁSZLÓ: A végső harc előtt
Dühödet váltsd mosolyra,
van még benned szeretet,
s védjed ősi hitedet,
amíg élted sora tart! -
Mellkasodban vágy dobol,
de nem tudhatja senki,
ha majd a végsőt veri,
hová tűnik szent lobod.
Képzeleted nem játszik,
a gyűlölet lángra kap,
s magadnak sem hazudhatsz,
gyötri fáradt lelkeink! -
Hatalmas lángok nyúlnak,
az égő házak fölé,
s te sírva reszketsz belé,
könyörögve az Úrnak.
A harangok is sírnak,
s a magasságos égben,
s a mérhetetlen mélyben,
a zárt kapuk kinyílnak. –
……………………………
Kívül- belül
Kérve
írtam:
Vigyázz,
ügyelj
létünkre!
Sebünk
ijeszt.
Félek
elüli
lelkünket.
Anyánk
sír-rí.
Szent kedv,
eskü
nem emel.
Lebeg
a ’ nyelv:
Talán
még küld
egy jelet.
…………………………………..
MÁTYÁS RITA: Tavasztündér...
Vágyakozunk, várjuk a tavaszt,
Mely fáknak ágán,rügyeket fakaszt!
Hóvirág, és ibolya nyílik,
S a bokrok alján színesen hírlik,
Mely fáknak ágán,rügyeket fakaszt!
Hóvirág, és ibolya nyílik,
S a bokrok alján színesen hírlik,
Nap sugara, az előfutár,
Fényt rajzol földre ezernyi sugár,
Játszi fénye tündököl a réten,
Ezer szín virág, nyílik az éjben.
Egy kis patak csacsogva csobog,
Tavaszi felhőnek könnye csorog.
Pajkos szélfiú hajamba kap,
Bodrosan fehér felhőbe harap.
Tavaszi felhőnek könnye csorog.
Pajkos szélfiú hajamba kap,
Bodrosan fehér felhőbe harap.
Tarkaszín tavaszi lepketánc,
Rét felett dongó tavaszi zsongás.
Csapongva csapkod a szárnyával,
Virágról- virágra száll táncával,
Rét felett dongó tavaszi zsongás.
Csapongva csapkod a szárnyával,
Virágról- virágra száll táncával,
Rigó füttyög, hívja a párját,
Hogy eljárja néki a násztáncát.
És Tavasztündér lépte nyomán,
vidám dalt csattog a csalogány.
2015.02.26.
**************************
14. VÉLEMÉNYEM SZERINT
OLVASÓINK ÍRTÁK
FELHÍVÁS OLVASÁSRA...
Kedves Barátok és Ismerősök!
Megjelent legújabb könyvem hangos könyv változata.
( Ez volt az első, nyomtatásban megjelent kötetem; 2009-ben az
Adlibrum kiadónál látta meg a napvilágot a
Nyeregben a Konstantin-kereszt. )
( Ez volt az első, nyomtatásban megjelent kötetem; 2009-ben az
Adlibrum kiadónál látta meg a napvilágot a
Nyeregben a Konstantin-kereszt. )
A hangos könyv az alábbi linkről
ingyenesen letölthető:
Szerző: Jenei András (1976-) |
Előadja: Gépész
Cím: Nyeregben a Konstantin-kereszt
Nyomtatott kötet: Ad Librum, Budapest, 2009., 100 o.
Hangos könyv: Magánkiadás, Pécs, 2015 | Felelős kiadó: Ambrus Attila József
ISBN 978-615-80005-2-9 | Előadja: Gépész (Király Gábor)
A felvétel készült: 2015/február | Játékidő: 03:37:16 (218 perc)
Bitráta: 128 kbps / 22 kHz / stereo
Cím: Nyeregben a Konstantin-kereszt
Nyomtatott kötet: Ad Librum, Budapest, 2009., 100 o.
Hangos könyv: Magánkiadás, Pécs, 2015 | Felelős kiadó: Ambrus Attila József
ISBN 978-615-80005-2-9 | Előadja: Gépész (Király Gábor)
A felvétel készült: 2015/február | Játékidő: 03:37:16 (218 perc)
Bitráta: 128 kbps / 22 kHz / stereo
A kiadvány copyright jellemzője:
Nevezd meg! – Ne add el! – Így add
tovább! 2.5 Magyarország (CC BY-NC-SA 2.5 HU)
Megjegyzés: OPEN ACCESS – A hangos könyv a „Látássérült Emberek
Megsegítésére” c. projekt keretében készült. Kereskedelmi forgalomba
nem hozható!
Megjegyzés: OPEN ACCESS – A hangos könyv a „Látássérült Emberek
Megsegítésére” c. projekt keretében készült. Kereskedelmi forgalomba
nem hozható!
Olvassátok, hallgassátok és
terjesszétek!
András
...........................................
NÉHÁNY SZÓ A PIERISRŐL..
Kedves Művészetkedvelő Tagtársunk!
A www.pieris.hu
interaktív művészeti portál továbbra is szeretettel vár Téged, és az
alkotásaidat! Küldd be hozzánk irodalmi műveidet, rajzaidat, festményeidet,
digitális grafikáidat, iparművészeti alkotásaidat! A portálunkon már megjelent
irodalmi művekhez hangos változatot is lehet feltölteni.
Továbbá mindig friss művészeti pályázatokkal, és kulturális programajánlókkal várunk, hogy ne maradj le ezekről a lehetőségekről.
Legyél aktív tagja közösségünknek, szólj hozzá mások beküldéseihez, építsünk fel együtt egy jó közösséget, ahol Te is, és a többi művészetkedvelő társunk is jól érzi magát!
Továbbá mindig friss művészeti pályázatokkal, és kulturális programajánlókkal várunk, hogy ne maradj le ezekről a lehetőségekről.
Legyél aktív tagja közösségünknek, szólj hozzá mások beküldéseihez, építsünk fel együtt egy jó közösséget, ahol Te is, és a többi művészetkedvelő társunk is jól érzi magát!
Aktualitása miatt különösképpen
várjuk a tavaszváró, és nőnapi alkotásokat!
Egy kedves ismerősöm azt javasolta, hirdessünk egy kis házi versenyt. A téma: a nevetés! Megfogadva a tanácsát kérlek, küldj minél több somolygós-mosolygós, nevetésre sarkalló irodalmi alkotást. A díj az olvasók mosolya, hogy sikerült őket jókedvre deríteni ebben a stresszes világban. Számítunk Rád! :-)
Egy kedves ismerősöm azt javasolta, hirdessünk egy kis házi versenyt. A téma: a nevetés! Megfogadva a tanácsát kérlek, küldj minél több somolygós-mosolygós, nevetésre sarkalló irodalmi alkotást. A díj az olvasók mosolya, hogy sikerült őket jókedvre deríteni ebben a stresszes világban. Számítunk Rád! :-)
Mindemellett a portál fejlesztése is
tovább zajlik a háttérben, melynek következményeként most már le tudod menteni
a számítógépedre az oldalon belüli üzenetváltásaidat is. Ha rákattintasz a
személyes/üzenetek menüpontra, akkor jobb oldalt található egy „üzenetek
mentése” gomb, mely megnyomásával az összes bejövő és kimenő üzeneteidet le
tudod menteni.
Reméljük, hasznos újítás.
Reméljük, hasznos újítás.
Várunk szeretettel!
A Pieris.hu szerkesztősége nevében
további szép napot kívánva: Medve Dóra
Főszerkesztő-helyettes
...........................................
Hello Vendi!
Már vártam a frenetikus sorozatod következő gyöngyszemét, és lám, nem is csalódtam.
Ez rendben is vóna, de ez a töpörtyűs pogácsa szilvalekvárral töltve... na ez fölbirizgálta kulináris vénámat.:D
Mi van? Hogy van ez? Tessen má valamivel bővebb infót bétolni a listára.:D
Már vártam a frenetikus sorozatod következő gyöngyszemét, és lám, nem is csalódtam.
Ez rendben is vóna, de ez a töpörtyűs pogácsa szilvalekvárral töltve... na ez fölbirizgálta kulináris vénámat.:D
Mi van? Hogy van ez? Tessen má valamivel bővebb infót bétolni a listára.:D
Jenő
..............................................
Mátyás Rita: A Megszólalok
magazin képeinek leírása:
502. lapszám
1. Lektori Salutem:
Az olvasókat üdvözlő bevezetője melletti képen Vendi barátunk áll a szokott könyvespolca előtt.
Az olvasókat üdvözlő bevezetője melletti képen Vendi barátunk áll a szokott könyvespolca előtt.
2.Életrajzi történet:
A könyv borítóképén a könyv
főszereplője Csomor Heni látható, amint egy kertben, a növények között, egy
vörös színű EL-GO mopeden ül, egy rövid ujjú kockás blúzban. Fején egy világos
kék baseball sapka van.
3. Kanczler Anna:
Kanczler Anna arcáról szinte süt az
optimizmus. Hosszú barna haja hátul össze van fogva Egy kötényruha van rajta
egy kockás blúzzal.
Sólya Veronika talán az ötvenes
éveiben járó , komoly, csinos hölgy, Haja rövid, vörös színű. Szemüveges hölgy.
A következő képen én vagyok.
Mona Lisa rejtelmes mosolyával bűvölöm a kedves olvasókat, Rövid sötétbarna
hajam, kerek arcom van.Egy kékes-barnás ujjatlan felsőben vagyok.
Bognár Papp Irén a képen éppen saját magát fotózza egy digitális fényképezőgéppel. A szőke, rövid, hullámos hajó hölgy ujjatlan , fehér-fekete össze- vissza csíkos felsőben van, egy szűk, fehér színű szoknyában egy ablak előtt állva.
Vendi, a főszerkesztő, és laptulajdonos barátunk a könyvespolca előtt állva mosolyog a nyájas olvasóra.
Bognár Papp Irén a képen éppen saját magát fotózza egy digitális fényképezőgéppel. A szőke, rövid, hullámos hajó hölgy ujjatlan , fehér-fekete össze- vissza csíkos felsőben van, egy szűk, fehér színű szoknyában egy ablak előtt állva.
Vendi, a főszerkesztő, és laptulajdonos barátunk a könyvespolca előtt állva mosolyog a nyájas olvasóra.
Az első szerző Wesselyné
Ábrahám Erzsébet vékony Harminc körüli hölgy a képen. Szembenéz velünk
olvasóval és mosolyával bűvöl el minket. Sötétbarna, rövid, de hullámos haja
van, egészen halovány rózsaszínű, ujjatlan, testhez simuló , talán csipkés
ruhában van.
4. Elmélkedéseim:
Régi ismerősünk Árvay Marika, Rövid,
de dús világos barna hajú hölgy fehér felsőben,átszellemült
arckifejezéssel az arcán.
5. Regény folytatásokban:
Várkonyi Kitti csinos, fiatal 35-40
éves körül lehet. Hosszú vörös haja, kék szeme van . Arcát a kezeire támasztva
ül az asztalnál fehér blúzban kedves zárt mosollyal néz az olvasó szemébe.
A könyv első borítólapján egy hosszú vörös hajú nő van, vörös háttér előtt emlékeztet talán a tűzre, a háttérben egy gyermek kapaszkodik egy rácsba. a hátsó borítólap egyszerűen narancssárga és a könyv rövid tartalma látható.
A könyv első borítólapján egy hosszú vörös hajú nő van, vörös háttér előtt emlékeztet talán a tűzre, a háttérben egy gyermek kapaszkodik egy rácsba. a hátsó borítólap egyszerűen narancssárga és a könyv rövid tartalma látható.
6- A magyar kultúra napja:
Ehhez a rovathoz nem társul kép.
Ehhez a rovathoz nem társul kép.
7.Arcképcsarnok:
Horenka Erika vállig érő szőke
hajú hölgy,piros felsőben napszemüvegével a feje tetején.
8. Novelláról- novellára:
Jenei András szőkés vöröses ,
középen elválasztott frizurájú fiatalember fekete szürke betétes pulóverben
pipával a kezében, kis bajusszal, kis szakállal.
A következő kép egy oklevél, amit András kapott felnőtt prózájáért, ' A hazugságért', ami fölötte volt olvasható.
A következő kép egy oklevél, amit András kapott felnőtt prózájáért, ' A hazugságért', ami fölötte volt olvasható.
9. Elment a dalköltő:
A riport mellett S. Nagy István fotója látható.
A riport mellett S. Nagy István fotója látható.
10. Elmélkedéseim: ennél a rovatnál
sincs kép.
11.Ültettem diófát:
Vendi verse mellett a szerző fotója
látható, amint a Szeretet Lángja című rendezvény színpadán állva szavalja saját
verseit. A szerkesztő úr csinos . Fekete nadrágban Bordó zakójában fehér
ingben, karján az elmaradhatatlan sétabotjával.
12. Kreativitásunk ad erőt:
Gerencsér Hajnalka következik ,aki
fehér felsőben, vállig érő hullámos barna ,középen elválasztott hajú szemüveges
hölgy.
A következő képen egy ovális keretmotívum a fonalgrafikai munkához. Én is kipróbáltam már ezt a fajta tevékenységet, sőt még az unokákat is próbáltam bevezetni a fonalgrafika berkeibe, amit én is a Hajnitól tanultam, egy korábbi pápai látogatásom kapcsán. A most következő képen két virágmotívum van kivarrva.
A következő képen egy ovális keretmotívum a fonalgrafikai munkához. Én is kipróbáltam már ezt a fajta tevékenységet, sőt még az unokákat is próbáltam bevezetni a fonalgrafika berkeibe, amit én is a Hajnitól tanultam, egy korábbi pápai látogatásom kapcsán. A most következő képen két virágmotívum van kivarrva.
13. Versről-versre:
Sólya Veronika talán az ötvenes
éveiben járó , komoly, csinos hölgy, Haja rövid, vörös színű. Szemüveges hölgy.
A következő képen én vagyok.
Mona Lisa rejtelmes mosolyával bűvölöm a kedves olvasókat, Rövid sötétbarna
hajam, kerek arcom van. Egy kékes-barnás ujjatlan felsőben vagyok.
Mezősi György Miklós is új a
magazinban. Kedves,szimpatikus úriember Őszes hajjal, bajusza, szürkés szemekkel
szemüvegben , kockás ingben.
Fellner Pista követi , a
szalmakalapos pipázós tipikus művész fotójával Ő ősz hajú körszakállas hatvan
év körüli.
Bíró Melinda a piros blúzában,
hosszú sötétvörös hullámos hajával,füleiben fehér gyöngyös fülbevalójával mosolygósan
néz ránk.
Ács Nagy Éva türkiz színű
pulóverében szőke középen elválasztott vállig érő hajú nő, sötét keretes
szemüveggel.
Adamecz Laci széles mosolyával
szája felett kis bajuszkával ,szögletes szemüvege mögül néz ránk.
Vendi verse mellett a szerző fotója látható, amint a Szeretet Lángja című rendezvény színpadán állva szavalja saját verseit.A szerkesztő úr csinon . Fekete nadrágban Bordó zakójában fehér ingben, karján az elmaradhatatlan sétabotjával.
Vendi verse mellett a szerző fotója látható, amint a Szeretet Lángja című rendezvény színpadán állva szavalja saját verseit.A szerkesztő úr csinon . Fekete nadrágban Bordó zakójában fehér ingben, karján az elmaradhatatlan sétabotjával.
14. véleményem szerint:
Ez is egy képtelen rovat.
Ez is egy képtelen rovat.
A következő: Bognár Papp Irén aki a
képen éppen saját magát fotózza egy digitális fényképezőgéppel. A szőke, rövid,
hullámos hajó hölgy ujjatlan , fehér-fekete össze- vissza csíkos felsőben
van, egy szűk, fehér színű szoknyában egy ablak előtt állva.
15. Ceruzavarázs:
A bemutatkozó képeim között, saját
fotómon, Mona Lisa rejtelmes mosolyával bűvölöm a kedves olvasókat, Rövid
sötétbarna hajam, kerek arcom van. Egy kékes-barnás ujjatlan felsőben vagyok.
Az első képem egy halványlila írisz , ami olyan mint egy fordított szívforma, habos fodros halványlila szirmokkal, vörös, barna, kék, zöld, sárga háttérrel.
Az első képem egy halványlila írisz , ami olyan mint egy fordított szívforma, habos fodros halványlila szirmokkal, vörös, barna, kék, zöld, sárga háttérrel.
A második képemen két szál kecses
kála jár szinte ölelkezve a képen, egy halvány, ovális krémszínű háttér előtt.
A harmadik képem,amivel bemutatkozhatok az olvasóknak egy feketés-sötétkékes és fehér szirmú árvácska, zöld levél háttérrel.
A harmadik képem,amivel bemutatkozhatok az olvasóknak egy feketés-sötétkékes és fehér szirmú árvácska, zöld levél háttérrel.
Kedvenceim a virágok, a pipacsok
íriszek, árvácskák, és még nagyon sok képem van, Természetesen vannak
tájképeim,csendéletek, és sok grafika is.A facebook a rajzaim és
festményeim oldalon a képeimet, a verse oldalamon a verseimet találják meg!
16. Természetgyógyászat:
Ide most nincs feltöltve kép. Mit is tett volna fel Józsi a szódabikarbónáról?
Ide most nincs feltöltve kép. Mit is tett volna fel Józsi a szódabikarbónáról?
És már megint úgy jártunk, hogy a
végére értünk az újságnak! Olvassátok, olyan szeretettel , amellyel én írtam
nektek ! Itt a vége, fuss el véle! Majd a következő szám megjelenésekor újra
jelenkezem a képek leírásával.
Szeretettel Rita
………………………….........
FELHÍVÁS
ADÓ 1% a Tolna megyében élő vak és
látássérült emberek javára!
Ön, Családtagjai, Ismerőse, Barátai
személyi jövedelemadója 1%-át felajánlhatja az egyesület részére. Az 1%
felajánlása nem kerül semmibe sem, de nagyon sokat segít! A felajánlásokból
befolyt összeget a következő célokra használjuk fel: tanulmányi támogatás,
segédeszköz támogatás (pl.: szemüveglencse stb.), számítógépek vásárlása,
programok és kirándulások szervezése, ingyenesen kölcsönözhető segédeszközök
vásárlása pl: beszélő vérnyomásmérő és óra, nagyító stb. vakvezető kutya
ellátásához támogatás nyújtása stb. Segítsenek abban, hogy eljuttatják
adószámunkat dolgozó (adófizető) családtagjaik és ismerőseik részére! Ha az
egyesület minden tagja legalább egy családtagot vagy ismerőst be tud vonni az
1% gyűjtésbe, akkor elegendő összeg állna rendelkezésünkre az Önök segédeszköz
támogatására is!
Kérem segítsen, hogy a fenti
hétköznapi esettel bármely látássérült meg tudjon küzdeni az Egyesülettől és az
Ön adójából nyújtott támogatásnak, segédeszköznek köszönhetően.
Hálás köszönettel!
Adószámunk 18864858-1-17
Jó egészséget kívánunk Kedves
Sorstársainknak és Családtagjainak! Várunk mindenkit szeretettel, hogy
elintézhessük ügyeiket!
Üdvözlettel: Kovács Lászlóné elnök
Szekszárd, 2015. március 2.
Kérjük, hogy rendezvényeinken
vegyenek részt és önkéntes feladatvállalással segítsék Egyesületünk munkáját!
Pártoló tagok és Önkéntesek
jelentkezését várjuk! Középiskolásokat és diákok segítségét is szívesen
fogadjuk!
Akadálymentes weboldalunk: www.tolnamegyeivakok.hu
Facebook elérhetőség: Vakok és Gyengén látók Szekszárd.
Jó egészséget kívánunk Kedves
Sorstársainknak és Családtagjainak! Keressenek továbbra is bennünket
bizalommal!
A magánszemélyek jövedelemadójuk 1
%-val segíthetik Egyesületünk működését.
Adószámunk: 18864858-1-17 Eddigi és
jövőbeni segítségüket nagyon megköszönjük!
„A fogyatékosság olyan teher,
amelyet a közös menetelés során az erősebbnek
kell hordoznia, hogy a
gyengébbnek is az övéhez hasonló esélyei legyenek...”
/II. János Pál Pápa/
..............................................
Irodalmi pályázat
A Bihar- és Szilágy Megyei Vakok Szövetsége 2015-ben is meghirdeti "A Próféta Léptei" című irodalmi pályázatát.
Erre a ma már nemzetközivé vált irodalmi vetélkedőre, (amelyre csak látássérült szerzők műveit fogadjuk el), várjuk magyar nyelvű alkotók műveit is, mégpedig három kategóriában: próza, vers, epigramma.
A prózában egy, a versben öt, míg az epigrammában tíz alkotást kell beküldeni
A mindhárom kategóriában beküldött művekből, , a zsűri által legnagyobb pontszámot elért alkotást díjazzuk,
és a díjak átadására meghívjuk a nyertes szerzőket is. A kétnapos itt tartózkodás minden költségét szövetségünk finanszírozza.
A művek beküldési határideje: 2015. április 10.
A műveket zárt borítékban várjuk, amelyen nem szerepelhetnek a pályázó adatai.
A művet szíveskedjenek egy mottóval ellátni. A mottó az alkotás mellet egy kisebb, ugyancsak zárt borítékban legyen a szerző pontos címével és személyes adataival.
Ettől az évtől kezdve szeretnénk megkönnyíteni az alkotások beküldését. Ezért az idei pályázatunkra már elektronikus formábban is várjuk műveiket.
Ugyanúgy mint a postai küldeményeknél, az e-mailben, mottóval ellátott alkotások mellé is, szíveskedjenek csatolt fájlként elküldeni a szerző személyes adatait is: a szerző neve és elérhetőségei.
Minden kedves pályázónak, akik elektronikus formában küldik el műveiket, a pályázatra beküldött összes alkotást elküldjük e-mailben, mivel szövetségünknek nincs saját weboldala.
Az elektronikus formában beküldött alkotásoknál is,, kérjük, tartsák szem előtt a következőket: Prózánál a maximális terjedelem 10 A4-es oldal. Betűtípus: Times New Román. Betűméret: 10. Sorköz: 1.
Minden alkotást nagy szeretettel várunk, tudván, hogy az önök alkotásai nagymértékben növelik pályázatunk hírnevét.
Címünk: Asociatia Nevăzătorilor Bihor-Sălaj
Oradea. Cod. 410 346
Str. bulevardul Dacia nr. 32
Bl C. 56 România
E-mail cím: bhanvr@gmail.com
Amennyiben bárkinek kérdése merülne fel a fentiekkel kapcsolatban, elektronikus levélben keresheti:
Kovács Józsefet (Kopek-et). E-mail: kovacsjosif@gmail.com
A Bihar- és Szilágy Megyei Vakok Szövetsége 2015-ben is meghirdeti "A Próféta Léptei" című irodalmi pályázatát.
Erre a ma már nemzetközivé vált irodalmi vetélkedőre, (amelyre csak látássérült szerzők műveit fogadjuk el), várjuk magyar nyelvű alkotók műveit is, mégpedig három kategóriában: próza, vers, epigramma.
A prózában egy, a versben öt, míg az epigrammában tíz alkotást kell beküldeni
A mindhárom kategóriában beküldött művekből, , a zsűri által legnagyobb pontszámot elért alkotást díjazzuk,
és a díjak átadására meghívjuk a nyertes szerzőket is. A kétnapos itt tartózkodás minden költségét szövetségünk finanszírozza.
A művek beküldési határideje: 2015. április 10.
A műveket zárt borítékban várjuk, amelyen nem szerepelhetnek a pályázó adatai.
A művet szíveskedjenek egy mottóval ellátni. A mottó az alkotás mellet egy kisebb, ugyancsak zárt borítékban legyen a szerző pontos címével és személyes adataival.
Ettől az évtől kezdve szeretnénk megkönnyíteni az alkotások beküldését. Ezért az idei pályázatunkra már elektronikus formábban is várjuk műveiket.
Ugyanúgy mint a postai küldeményeknél, az e-mailben, mottóval ellátott alkotások mellé is, szíveskedjenek csatolt fájlként elküldeni a szerző személyes adatait is: a szerző neve és elérhetőségei.
Minden kedves pályázónak, akik elektronikus formában küldik el műveiket, a pályázatra beküldött összes alkotást elküldjük e-mailben, mivel szövetségünknek nincs saját weboldala.
Az elektronikus formában beküldött alkotásoknál is,, kérjük, tartsák szem előtt a következőket: Prózánál a maximális terjedelem 10 A4-es oldal. Betűtípus: Times New Román. Betűméret: 10. Sorköz: 1.
Minden alkotást nagy szeretettel várunk, tudván, hogy az önök alkotásai nagymértékben növelik pályázatunk hírnevét.
Címünk: Asociatia Nevăzătorilor Bihor-Sălaj
Oradea. Cod. 410 346
Str. bulevardul Dacia nr. 32
Bl C. 56 România
E-mail cím: bhanvr@gmail.com
Amennyiben bárkinek kérdése merülne fel a fentiekkel kapcsolatban, elektronikus levélben keresheti:
Kovács Józsefet (Kopek-et). E-mail: kovacsjosif@gmail.com
............................................
KEDVES VENDI..
nem csak gondolom, hanem biztos
vagyok benne, hogy érdemes elküldened valamit bármelyik kategóriában. Mi
több, megkérlek, hogy szólj más látássérült alkotóknak is .A magazint
megkaptam, már a 2015-ös első számot is, és elküldtem két kolleganőmnek is ide
Váradra. Ők is szívesen olvassák, és nagyon megörültek neki. Tehát várom
továbbra is.
Köszönettel Kopek
Köszönettel Kopek
............................................
Sziasztok!
Vendi, nagyon finomak ezek a megfőzött ételek, már mi ki is próbáltuk.
ÜDVÖZLETTEL: Járdánházy Gábor és Misu a fekete labrador
Vendi, nagyon finomak ezek a megfőzött ételek, már mi ki is próbáltuk.
ÜDVÖZLETTEL: Járdánházy Gábor és Misu a fekete labrador
..............................................
Kedves Vendi!
Köszönöm szépen a magazinokat.
Közben beszéltem K. Rókus kollégámmal s felválallta, hogy terjesztené a szingapúri magyarok közt, sőt a szingapúri magyarok elnöke a férjem volt kollégája...
Közben beszéltem K. Rókus kollégámmal s felválallta, hogy terjesztené a szingapúri magyarok közt, sőt a szingapúri magyarok elnöke a férjem volt kollégája...
email címe: csatolva.
Üdvözlettel: Zsuzsi
.............................................
Kedves Vendel! Olvasom az újságot
mióta rátaláltam, ami nem ment könnyen, de ha e-mailen megkapom, nagyon
örülnék. Köszönöm a sok szép írást és verset, nagyon tetszenek. Maradok hűséges
olvasójuk T János
.................................................
Szia Vendi!
A lányom nevében is köszönöm a nőnapi üdvözletedet! A listákon és az újságban is! Nagyon figyelmes vagy, mint mindig! Julcsi is nagyon kedvel és tisztel! Elismeri/ ismerjük önzetlen munkádat! Minden lapod valami meglepetést tartogat, legalábbis én mindig találok újdonságot benne! Csak gratulálni tudok neked! Nagyon jó egészséget kívánok neked és családodnak! Remélem hogy te már meggyógyultál? Legyen szép napod!
Szeretettel gondolunk rád!
Julcsi- Julika
A lányom nevében is köszönöm a nőnapi üdvözletedet! A listákon és az újságban is! Nagyon figyelmes vagy, mint mindig! Julcsi is nagyon kedvel és tisztel! Elismeri/ ismerjük önzetlen munkádat! Minden lapod valami meglepetést tartogat, legalábbis én mindig találok újdonságot benne! Csak gratulálni tudok neked! Nagyon jó egészséget kívánok neked és családodnak! Remélem hogy te már meggyógyultál? Legyen szép napod!
Szeretettel gondolunk rád!
Julcsi- Julika
...................................................
Ari Süslecz 2015. március 8.
8:14
"– Mitől amatőr vagy profi valaki?Az amatőr a sok rossz próbálkozás közben, néha egy, két jó művet is produkál. Az idő nem szorítja, van ideje az alkotásra.
A profi a sok jó alkotás közben néha rátalál egy igazán maradandó, művészi produktumra.
"– Mitől amatőr vagy profi valaki?Az amatőr a sok rossz próbálkozás közben, néha egy, két jó művet is produkál. Az idő nem szorítja, van ideje az alkotásra.
A profi a sok jó alkotás közben néha rátalál egy igazán maradandó, művészi produktumra.
A profit mindig szorítja a határidő.
A dilettáns akkor okoz igazán nagy szellemi környezetszennyezést, ha hozzá nem értése szorgalommal párosul." "Csak hagyom mert nem tehetek mást, de én is átélhetek még ezernyi csodát." Kedves Vendi! Az ezer csodához kívánunk, jó egészséget,kitartást és odaadást! Köszönjük,hogy munkássága által mi is részesülhetünk belőle! Őszinte szeretettel: Ari ¦
A dilettáns akkor okoz igazán nagy szellemi környezetszennyezést, ha hozzá nem értése szorgalommal párosul." "Csak hagyom mert nem tehetek mást, de én is átélhetek még ezernyi csodát." Kedves Vendi! Az ezer csodához kívánunk, jó egészséget,kitartást és odaadást! Köszönjük,hogy munkássága által mi is részesülhetünk belőle! Őszinte szeretettel: Ari ¦
......................................................
Kedves Vendi!
A figyelmességed engem még most is
lenyűgöz.
Mint nő és ember nagy tisztelettel és elismeréssel, olvasom az írásaid.
Kívánom, hogy sokáig keletkezzenek a fejedbe okos gondolatok, legyen
hozzá sok erőd, és kitartásod,mert kár lenne a tudományt titokba tartani.
Mint nő és ember nagy tisztelettel és elismeréssel, olvasom az írásaid.
Kívánom, hogy sokáig keletkezzenek a fejedbe okos gondolatok, legyen
hozzá sok erőd, és kitartásod,mert kár lenne a tudományt titokba tartani.
Köszönöm szépen az ajándékot,
üdvözlettel Magdi.
üdvözlettel Magdi.
**************************
15. TERMÉSZETGYÓGYÁSZAT
SOPONYAI MIHÁLY ROVATA
Emésztőrendszerre...
![]() |
Soponyai Mihály |
Szeder (Rubus caesius)
Teáját hasmenés ellen (napi egy csésze) vizelethajtóul (reggel egy csésze) és izzasztásra használják. Húgysavat is old, vértisztításra, köszvény ellen is lehet fogyasztani.
Szamóca (Fragaria vesca)
Jóízű teája vértisztító. Bélhurut ellen napi egy csésze teát kell a reggeli előtt elfogyasztani. Izzasztás céljából forrón kell inni, lehetőleg ágyban fekve, naponta többször.
Levendula (Lavandula angustifolia)
Teája idegnyugtató, étvágyjavító. Forrázatával ideges szívdobogást lehet szüntetni, felfúvódás ellen is jó, valamint migrént, szédülést, melankóliát is gyógyít és vízhajtó hatása is van. Olaja elősegíti az emésztést. Reuma és csúz ellen a fürdővízbe kell cseppenteni belőle 6-10 cseppet.
Kamilla (Matricaria recutita)
Nyugtató, görcsoldó, szélhajtó, emésztést serkentő, gyomorerősítő, izzasztó, fertőtlenítő. Jó szemborogatásnak, toroköblítőnek, fogínyerősítőnek. A kamillavirágot porrá morzsolva a viszkető és nedvedző ekcéma kezelésére is használhatjuk, úgy, hogy a kamillaport rászórjuk. A kamilla főzetét hajmosásra is használtuk, nagyon jó hatással van a …
bővebben…
Kakukkfű (Thymus serpyllum)
Nyugtató, görcsoldó, szélhajtó, emésztést serkentő, gyomorerősítő, izzasztó, fertőtlenítő. Jó szemborogatásnak, toroköblítőnek, fogínyerősítőnek. A kamillavirágot porrá morzsolva a viszkető és nedvedző ekcéma kezelésére is használhatjuk, úgy, hogy a kamillaport rászórjuk. A kamilla főzetét hajmosásra is használtuk, nagyon jó hatással van a …
bővebben…
Kakukkfű (Thymus serpyllum)
A vad kakukkfű teáját elsősorban köhögés ellen használjuk, de jó szélbántalmak megszüntetésére és étvágytalanság ellen is. Oldja a menstruációs görcsöket. Nagyon jó immunerősítő, és gátolja a sejtek öregedését.
Citromfű (Melissa officinalis)
![](./2015_03_files/Citromfű.jpg)
Kitűnő idegerősítő, nyugtató, altató, görcsoldó, vizeletkiválasztó, szélhajtó és izzasztó hatása is van, Nyugtatja a méhet, a szívideget, a gyomor- és emésztőrendszert. Külsőleg daganatokra, zúzódásokra, reumatikus fájdalmakra is használják.
Cickafark (Achillea millefolium)
Növényi ösztrogént tartalmaz, nőknek serdülő- és változó korban nélkülözhetetlen. Gyomor- és bélbántalmakra, húgygörcsökre, a légutak megbetegedéseire kiváló, a tüdő-, végbél-, méh-, hólyag- és orrvérzés régi, bevált gyógyítója.
Növényi ösztrogént tartalmaz, nőknek serdülő- és változó korban nélkülözhetetlen. Gyomor- és bélbántalmakra, húgygörcsökre, a légutak megbetegedéseire kiváló, a tüdő-, végbél-, méh-, hólyag- és orrvérzés régi, bevált gyógyítója.
Cseresznye, meggy (Prunus avium – Prunus cerasus)
A levelekből készült tea ajánlott nyálkaoldásra, az elzsírosodás megakadályozására, a szívműködés segítésére, vízhajtásra, hólyaggyulladásra. Inkontinencia esetén, a bél és a gyomor elnyálkásodása ellen kiváló hatású a szárából készült tea.
Gyújtoványfű (Linaria vulgaris)
Jó hatású epegyulladásra, használható hashajtónak, vizelethajtónak, éjjeli ágybavizelés ellen. Aranyérbántalmak esetén javasolt ülőfürdőt venni főzetéből. Teája bélféreg űzésére is alkalmas.
Fodormenta (Mentha spicata var. crispata)
![](./2015_03_files/Fodormenta.jpg)
Elismerten kiváló szélhajtó, étvágygerjesztő, nyugtató, görcsoldó, epeműködést serkentő hatása van, köhögés csillapítására is használjuk.
Csipkerózsa (Rosa canina)
![](./2015_03_files/Csipkerózsa.jpg)
A csipkebogyóban sok C-vitamin van, ezért teáját hidegen áztatva készítsük! Húgyhajtó hatású, vesehomokra és vesekő leválasztásra is használható. Kedvezően hat a cukorbetegségre, jó emésztésjavító. A csipkemagban csak E-vitamin van, teája epekőoldó hatású, hólyagbántalmak ellen is nagyon jó. A csipkebogyóbor főleg …
bővebben…
![](./2015_03_files/aranyvessző+fű.jpg)
Aranyvesszőfű (Solidago gigantea)
Kiváló méregtelenítő funkciója van, máj-és epebántalmakra, menstruációs görcsökre, reumás bántalmakra, valamint vízhajtóként fogyasztjuk. Hatékony emésztésjavító.
Apróbojtorján (Agrimonia eupatoria)
Torokfertőtlenítésre, máj-és epeműködés szabályozására, bélrenyheségre, vizelettartási problémákra teáját, reumára a főzetéből készült fürdőt ajánljuk. Jó még vérszegénység ellen. Külsőleg égési sebekre használják. Korlátlan ideig iható.
Fekete áfonya (Vaccinium myrtillus)
Cukorbetegségre, bélhurutra, hasmenés ellen jó. Használható még vese- és epekőbántalmak ellen, vérnyomáscsökkentésre, láz és köhögés csillapítására. A-, B- és C-vitamint is tartalmaz.
![](./2015_03_files/szurokfű.jpg)
Szurokfű (Origanum vulgare)
Köhögéscsillapításra, toroköblögetésre használjuk, hangszalaggyulladás esetében is nagyon jó. Étvágyjavításra is használható, gyengén izzasztó hatása is van.
Soponyai Mihály.
A levelekből készült tea ajánlott nyálkaoldásra, az elzsírosodás megakadályozására, a szívműködés segítésére, vízhajtásra, hólyaggyulladásra. Inkontinencia esetén, a bél és a gyomor elnyálkásodása ellen kiváló hatású a szárából készült tea.
Gyújtoványfű (Linaria vulgaris)
Jó hatású epegyulladásra, használható hashajtónak, vizelethajtónak, éjjeli ágybavizelés ellen. Aranyérbántalmak esetén javasolt ülőfürdőt venni főzetéből. Teája bélféreg űzésére is alkalmas.
Fodormenta (Mentha spicata var. crispata)
![](./2015_03_files/Fodormenta.jpg)
Elismerten kiváló szélhajtó, étvágygerjesztő, nyugtató, görcsoldó, epeműködést serkentő hatása van, köhögés csillapítására is használjuk.
Csipkerózsa (Rosa canina)
![](./2015_03_files/Csipkerózsa.jpg)
A csipkebogyóban sok C-vitamin van, ezért teáját hidegen áztatva készítsük! Húgyhajtó hatású, vesehomokra és vesekő leválasztásra is használható. Kedvezően hat a cukorbetegségre, jó emésztésjavító. A csipkemagban csak E-vitamin van, teája epekőoldó hatású, hólyagbántalmak ellen is nagyon jó. A csipkebogyóbor főleg …
bővebben…
![](./2015_03_files/aranyvessző+fű.jpg)
Aranyvesszőfű (Solidago gigantea)
Kiváló méregtelenítő funkciója van, máj-és epebántalmakra, menstruációs görcsökre, reumás bántalmakra, valamint vízhajtóként fogyasztjuk. Hatékony emésztésjavító.
Apróbojtorján (Agrimonia eupatoria)
Torokfertőtlenítésre, máj-és epeműködés szabályozására, bélrenyheségre, vizelettartási problémákra teáját, reumára a főzetéből készült fürdőt ajánljuk. Jó még vérszegénység ellen. Külsőleg égési sebekre használják. Korlátlan ideig iható.
Fekete áfonya (Vaccinium myrtillus)
Cukorbetegségre, bélhurutra, hasmenés ellen jó. Használható még vese- és epekőbántalmak ellen, vérnyomáscsökkentésre, láz és köhögés csillapítására. A-, B- és C-vitamint is tartalmaz.
![](./2015_03_files/szurokfű.jpg)
Szurokfű (Origanum vulgare)
Köhögéscsillapításra, toroköblögetésre használjuk, hangszalaggyulladás esetében is nagyon jó. Étvágyjavításra is használható, gyengén izzasztó hatása is van.
Soponyai Mihály.
**************************
16. CSAK A DAL..
NAGY VENDEL DALAI: TÜNDÉRLÁBAKON
1. versszak
Tavaszi szélben
Lenge leányka
Szoknyája perdül,
Indul a táncba.
Lenge leányka
Szoknyája perdül,
Indul a táncba.
Siklik a teste,
Omlik ruhája.
Messzire hallik
Szélfuvolája.
Omlik ruhája.
Messzire hallik
Szélfuvolája.
Refrén:
Harmatot a fűről
Verte le bokája.
Topogott a porban
Mezítelen lába.
Aranyos cipője
Beragadt a sárba.
Ropogott a hóban
Piros kis csizmája.
Verte le bokája.
Topogott a porban
Mezítelen lába.
Aranyos cipője
Beragadt a sárba.
Ropogott a hóban
Piros kis csizmája.
2. versszak
Két apró lába
Fut a világba.
Négy ifjú legény
Szalad utánna.
Fut a világba.
Négy ifjú legény
Szalad utánna.
Indul tavaszból,
Szökken a nyárba.
Ősz fuvallatja,
Télben találja.
Szökken a nyárba.
Ősz fuvallatja,
Télben találja.
Refrén:
Refrén:
2015.
Megjegyzés: Dallamos, lírai
dal.
**************************
17. SZERKESZTŐI ÜZENETEK
Kedves olvasó!
Ön a Megszólalok Művészeti Magazin legújabb számát olvassa.
Jelentkezését, hozzászólását a következő elérhetőségekre várjuk.
Postacím: MMM szerkesztősége 7100 Szekszárd József Attila u. 3
Telefon: 06 30 550 51 06 8-tól 20- ig.
e-mail:
Ön a Megszólalok Művészeti Magazin legújabb számát olvassa.
Jelentkezését, hozzászólását a következő elérhetőségekre várjuk.
Postacím: MMM szerkesztősége 7100 Szekszárd József Attila u. 3
Telefon: 06 30 550 51 06 8-tól 20- ig.
e-mail:
Levelek, írások fogadása: skype címem nagy.vendi54
Új email címem: nagy.vendi54@gmail.com - Magazinok küldése
………………………………………………………………
Továbbá tájékoztatjuk olvasóinkat,
hogy a Művészeti Magazint teljes tartalmát feltettük a Netre. Ez az új
megjelenési forma a látók számára készült, amely formázott
betűket, színeket és képeket is tartalmaz. Ennek elérhetősége a következő
linken lehetséges:
Tehát az eddig megjelent összes számot két évre visszamenőleg is elérhetővé
tettük a fenti blogoldalon!
……………………………………………………………
A lap ingyenes, kérje a
szerkesztőtől. Írásaink tartalmáért az adott írás szerzője felelős. Köszönjük a külső munkatársak
közreműködését. A szerzői jogokat fenntartjuk.
Kérjük jelezze, ha megkapta, vagy
azt is, ha nem kapta meg az újságot. Ha elmenti, megmenti, bármikor előveheti.
Van olyan olvasó, aki kinyomtatta
több oldalra a szöveget, és összekapcsozva, lapozható olvasmányt kapott.
Így sem rossz!
Az oldal akadálymentes, olvasó programmal a vakok is elolvashatják.
Az oldal akadálymentes, olvasó programmal a vakok is elolvashatják.
Az esetleges sajtóhubákért elnézést
kérünk. Írott műveim megtekintése:
AZ ÖSSZES ELÉRHETŐSÉGEM..
gmail:
nagy.vendi54@gmail.com
skype: nagy.vendi54
nagy.vendi54@gmail.com
skype: nagy.vendi54
megszólalok müvészeti magazin
http://megszolalok.blogspot.hu/
www.megszolalok.blogspot.hu/
weboldal:
http://megszolalok.blogspot.hu/
www.megszolalok.blogspot.hu/
weboldal:
Facebook: csak beírod a facebook
keresőbe mindhármat külön külön és meg is
találtad az oldalaimat.
Megszolalok Nagy Vendel
Nagy Vendel Írásai:
megszolalok művészeti magazin
szerkesztő nagy vendel
Könyvtár:
E. könyvek a MEK- en
magyar elektronikus könyvtár
..................................................................
Ez a verses oldalam címe... www.pieris.hu
http://www.pieris.hu/szerzo/nagyvendel
http://www.pieris.hu/szerzo/nagyvendel
..................................................................
KÜLFÖLDI ELÉRHETŐSÉGEK..
www.canadahun.com
irodalom fórum
________________________________________________
Az Amerikai Egyesült
Államokbeli egyik link, ahol elérhetik magazinunkat.
A link: minnesotahungarians.com
.....................................................
Kedves olvasóink!
Néhány operatív információt kell
megosztani Önökkel. Sokan jelezték, hogy a színes magazin blogoldalán mindig
csak a legújabban feltett újság jelenik meg, pedig a régebbieket is szeretnék
olvasni. Ennek semmi akadálya nincs, ugyanis ugyanazon az oldalon elérhető az
összes többi is!
A megoldás a következő: a képernyő
jobb felső részén látható a "Blogarchívum" felírat. Ez alatt
különböző dátumok és hónapok vannak, amelyek mellett láthatók kis fekete
háromszögek. Ezek tartalmazzák a régebbi számokat. A háromszögekre kattintva
"legördülnek" azok az újságok, amelyeket abban a hónapban tettünk
fel. Most már csak ki kell választani kattintással a kívánt újságpéldányt. A
háromszögre újból rákattintva bezáródik az az év, vagy hónap, s újabb újságot
lehet kiválasztani olvasásra!
Még egy nagyon fontos információ!
Mivel a memóriaterületünk véges, ezért takarékossági szempontból összevontuk
azokat az újságokat, amelyek azonos hónapban jelentek meg. Általában kettő
számot jelent egy hónapban, ezért ezeket egy blogba vontuk össze. Az összevonást folyamatosan végezzük...A blogon
belül két újságot vastag piros csíkkal választottuk el! Így valahogy:
.......................................................
VÉGE-ENDE-KONYEC-FIN-END-FINÍTÓ